I 



75 



netop, at hos friske folk kan man ligegodt istedetfor alkohol bruge de 

 andre næringsstoffe. Det lader sig imidlertid ofte ikke gjøre med de 

 syge, der muligens af en eller anden grund ikke kan nyde nogen fast 

 næring, eller der som t. eks. en siikkersyg — maa afholde sig fra en 

 hel klasse af værdifulde næringsstoffe: kulhydrater. Her kan man ved 

 hjælp af alkohol opnaa ernærende virkninger, der ikke kan afstedkom- 

 mes af andre næringsstoffe; det blir i et saadant tilfælde den behand- 

 lende læges sag at overveie paa den ene side den fordel, som alko- 

 len byder, og paa den anden side faren for at gjøre skade med den 

 — noget man ihvertfald aldrig maa undlade at være opmerksom paa. 

 Intet kan derfor være mere bagveudt, end ganske kritikløst at anbefale 

 alkohol ganske i sin almindelighed som et oplivelses- og styrkemiddel 

 eller muligens endog overlade til patienten at. drikke, saameget han vil. 

 Men ligesaalidt er man berettiget til principielt at banlyse anvendelsen 

 af alkohol ved sygesengen. 



Jeg har hidtil udtrykkelig med hensigt altid kun talt om alkoho- 

 holens anvendelse som næring sstof. Dersom i virkeligheden alkohol 

 paa den ene side kun havde nærende virkninger og paa den anden 

 side skadelige — da vilde det ikke være vanskeligt at skaffe al- 

 koholen ud af verden. Men alkoholen har dertil ogsaa egenskab som 

 nydelsesmiddel. Det vilde være en mangel ved min fremstilhng af 

 sagen og mit eget standpunkt til den, om jeg ikke tilslut ogsaa vilde 

 omtale denne, praktisk utvilsomt vigtigste, egenskab ved alkohol. Ti 

 den ovt-rveiende del af de alkoholdrikkende mennesker nyder alkohol 

 ikke som næringsstof, men som nydelsesmiddel. I videre 

 forstand regner vi jo ogsaa nydelsesmidlerne med til vor nærings be- 

 standdele, og vi ved, at føden saagar maa indeholde saadanne stoffe, 

 dersom dens resorption skal foregaa paa fiddt tilstrækkelig maade. 

 Dermed skal ikke være sagt, at alkohol som nydelsesmiddel skulde 

 være aundværligt; jeg har allerede tidligere fremhævet, at det ikke er 

 tilfældet; det er aabenbart fuldt tilstrækkeligt, naar der i næringen 

 overhovedet findes nj^delsesstoffe. Deraf, at alkohol kan undværes, 

 kan man imidlertid ingenlunde slutte, at det skulde være nødvendigt 

 at give afkald paa den: hvor meget i vort liv, som visselig er godt og 

 skjønt, maatte vi ikke slaa en streg over, dersom vi bare vilde tillade 

 det, som var nødvendigt. Ogsaa her kan afgjørelsen af tilladeligheden 

 af alkohol som nydelsesmiddel kun ske efter de eventuelle skadelige 

 virkninger, den har. Sagen stiller sig imidlertid her ganske anderle- 



