93 



For dem, der ikke har adgane; til de større udenlandske bjælpemidler 

 paa dette omraade, maa bogen blive særdeles værdifuld. Specielt 

 tænker jeg her paa folkeskolens lærere. Foi- dem, der vil drive stu- 

 diet af kemi som liebhaberi og ikke har havt anledning til tidligere at 

 se eksperimenter iidført, er bogen fortrinlig egnet, da de almindelige 

 lærebøger jo ikke nærmere omtaler den rent tekniske udførelse af eks- 

 perimenterne, men i grove træk alene meddeler forløbet og resultatet. 

 At alt, hvad der i bogen er beskrevet og ved tegninger nærmere be- 

 lyst, er nøiagtigt og korrekt, derfor borger forfatterens mangeaarige 

 erfaring som overlærer i eksperimentalkemi ved Kristiania tekniske 

 skole. Den medfølgende prisfortegnelse og sammenstilling af de for- 

 skjellige apparater vil kunne være til stor hjælp for mange, som ikke 

 personlig har anledning til at gjøre udvalg i selve udsalgsstederne for 

 apparater og kemikalier. — Til en anmeldelse hører vel kanske nogle 

 indvendinger eller kritiske bemerkninger. Hvad jeg kunde have at 

 anføre i denne retning, bliver imidlertid for smaat. Jeg maa give 

 bogen min bedste anbefaling og haaber, den vil bidrage til at hæve 

 undervisningen i kemi her i landet. E. Simonsen. 



I 



Mindre meddelelser. 



Svartfisken. Ved Hegrenæs i Bergensfjorden fangedes den 23de 

 februar 1904 paa line paa 25 favnes dyb en svartfisk, centi'olophus 

 pompilus, som tidligere kun var kjendt fra vor kyst i to eksemplarer, 

 der i september 1886 toges i sildegarn ved Bynesset i Trondhjems- 

 fjorden. Eksemplaret var fuldt udviklet med en totallængde af 65 cm. 

 Denne art skal forøvrigt kunne opnaa en længde af over en meter. 



Svartfisken er en pelagisk fisk, som hører hjemme i Middelhavet 

 og det østlige Atlanterhav, fra Azorerne og Madeira op til de Britiske 

 øer, hvor den især i den vestlige del af Kanalen flere gange er 

 fanget. Naar undtages ved Nizza, hvor den skal være temmelig al- 

 mindelig, synes svartfisken overalt at optræde sparsomt. 



Denne fisks farve er graalig eller brunagtig sort. Paa grund af 

 denne mørke farve har den faaet navnet svartfisken, „blackfish", et 

 navn, som vi ogsaa her vil benytte. Svartfisken tilhører en ganske 

 liden familie af pelagiske og littorale fiske, stromateidæ, som hører 

 hjemme i de tropiske og de varmere tempererede have. Disse fiske, 

 12 arter, har alle en mere eller mindre aflang og sammenti'ykt krops- 

 form og er dækkede af ganske sraaa skjæl. Tænderne er smaa og 

 svage. Endvidere udmerker disse fiske sig ved, at spiserøret er for- 

 synet 'med talrige hornede skjægagtige vedhæng. 



Risso siger, at svartfisken i Middelhavet leger om høsten, og at 

 om vaaren fanges dens unger, som udmerker sig ved mørke trans- 



