112 



deren med sukkeropløsningen ned i rent vand. Hiikkeropløsningen vil 

 da udvide sig samtidig med, at der trænger vand ind i cylinderen, og 

 kviksølvet i manometerets aabne gren vil stige, og trykket kan maales 

 ved differensen mellem kviksølvets høide i de 2 grene. 



Det er imidlertid meget vanskeligt paa denne direkte maade at 

 faa det osmotiske tryk nøiagtig bestemt. Man har andre indirekte 

 metoder til maalingen af det osmotiske tryk, som tillader en meget 

 større nøiagtigbed. Det vilde dog føre for vidt at komme nærmere 

 ind berpaa. 



Det er den geniale hollandske forsker van't Hoff, som har iid- 

 viklet loven for det osmotiske tryk. 



Følgende forsøg, som er meget let at ndføre, beror paa det os- 

 motiske tryk: Man opløser 3 gr. gult blodludsalt i 100 cm.^ vand.. 

 Opløsningen bringes i et lidet cylinderglas. Man slipper ned nogle 

 knappenaalshovedstore krystaller af kobbervitriol. Krystallerne over- 

 trækkes da med en brunrød halvgjennemtrængelig hinde af ferrocyan- 

 kobber. Indenfor denne hinde, mellem den og kobbervitriolet, har 

 man da en koncentreret opløsning af kobbervitriol. Denne opløsning 

 vil ved sit osmotiske tryk udspile hinden til et større rumfang, idet 

 der samtidig trænger vand ind udenfra. Den hinde, som saaledes om- 

 slutter krystallerne, vil vokse, og skyder efter nogle minutter flere cm, 

 i veiret, saa at man efter kort tids forløb faar en hel liden skov af 

 brunrøde stilker fra krystallerne. 



Man ser altsaa, at stoffet i den opløste tilstandsform ligner liift- 

 arterne deri, at det fjdder et hvilketsomhelst rum, der bj^des det, samt 

 at det ligesom luftarterne øver et tryk mod sine begrænsningsflader, 

 Ligheden strækker sig imidlertid meget længere. For at forståa defcte,. 

 er det nødvendigt at se lidt paa li;ftarternes egenskaber. For luft- 

 arterne gjælder som bekjendt Mariottes lov, der siger, at luftens tryk 

 er omvendt proportional med dens volum ved samme temperatur, d. v. s.,. 

 at naar en luftmængde blir sammenpresset til sit halve vokim, saa 

 stiger dens tryk til det dobbelte, eller anderledes udtrykt, naar dens^ 

 tæthed blir dobbelt saa stor, stiger trykket til det dobbelte, eller endnu 

 anderledes, naar antallet af molekyler i volumenheden fordobles, saa 

 fordobles ogsaa trykket. Det samme gjælder det osmotiske tryk. En 

 1-procents sukkeropløsning udøver saaledes et osmotisk tryk af 49.3 cm, 

 kviksølv, en 2-procents opløsning det dobbelte tryk o. s. v. Mariottes 

 lov gjælder altsaa for stoffe i opløsning. 



