115 



dende. Denne temperatur, 31° C, kaldes kulsyrens kritiske tempera- 

 tur. Naar en gasart har en temperatur, der ligger over den kritiske, 

 kan den følgelig kun eksistere i gasform. 



Kulsyrens kritiske temperatur kan man vise ved lijælp af et i 

 begge ender tilsmeltet glasrør, som delsvis er fyldt raed flydende kul- 

 syre. Man ser da en skarp grænseflade mellem den flydende kulsyre 

 nederst og den gasformede kulsyre øverst. Man opvarmer saa røret i 

 varmt vand. Efterliaanden som temperaturen nærmer sig 31° C, ser 

 man grænsefladen lidt efter lidt blive mere og mere utydelig, og naar 

 temperaturen er kommet op i 31° C, forsvinder grænsefladen ganske, 

 og røret er fuldstændig fyldt med bare gas. 



Hvis man i røret istedetfor kulsyren har en blanding af æter og 

 vand og ryster denne blanding godt om, saa vil, naar røret holdes 

 stille, æteren og våndet skille sig, saa at der blir en skarp grænseflade 

 inellem de to vædsker, ligesom tilfældet er f. eks. med olje og vand. 

 Vædskerne blander sig ikke med hverandre i alle forhold, men i vån- 

 det vil der være lidt æter opløst, og her vil æteren have et vist osmotisk 

 tryk. I æteren er der ogsaa opløst lidt vand. Æterlaget svarer her 

 til den flydende kulsyre i røret, mens den i våndet opløste æter svarer 

 til den gasformede kulsyre. Hvis man varmer røret med æteren op, 

 vil der lidt efter lidt opløses mere æter i våndet og mere vand i æte- 

 ren. Vædskernes sammensætning nærmer sig altsaa til hinanden, og 

 naar en vis temperatur er naaet, er grænsefladen fuldstændig forsvun- 

 den, man har faaet en fuldstændig ensartet opløsning af æter i vand. 

 •Over denne temperatur kan man altsaa blande vand og æter i aUe for- 

 hold; under denne temperatur derimod ikke, men vædskerne vil være 

 ■adskilt ved en skarp grænseflade. Æteren vil under denne for opløs- 

 ningen kritiske temperatur kunne eksistere i to former, adskilte ved en 

 .skarp grænse, ligesom en gasart under den kritiske temperatur baade 

 kan eksistere i flydende og gasformig tilstand. Over den kritiske 

 temperatur eksisterer æteren i røret kun i én form, ligesom en gasart 

 •over sin kritiske temperatur kun kan eksistere i gasform. 



Opløser man et stof i en vædske, f. eks. vand, saa nedsættes 

 «om bekjendt frysepunktet. Det er jo en bekjendt sag, at saltvand 

 fryser ved en lavere temperatur end rent vand. 



Man har undersøgt en hel del opløsninger af organiske stoffe og 

 fundet, at denne nedsættelse af frysepunktet er proportional med 

 mængden af det opløste stof i en og samme vegt af opløsningsmidlet. 



