120 



Handlende Simon Hedstrom i Varekil. Fra Hålgateliden, 4.3 km, 

 i oso. fra Tegneby kirke, saaes for 40 aar siden blot den øverste spids; 

 nu sees muren under tåget, en forskjel paa mindst 6 m. 



Petter Johansson, gaardmand, Smeby, boede som barn i Grofva 

 sv. for kirken, 3Y2 km. borte. Om søndagsmorgenen pleiede han at 

 se efter gjenuem en glugge i væggen, naar lugerne sloges op i kirke- 

 taarnet. Han kunde da netop se deres nedre rand. I ældre dage 

 (omtrent 50 aar senere) havde det interesseret ham at betragte kirken 

 gjennem samme glugge; nu syntes et godt stykke a£ muren nedenfor. 

 Forandringen ansloges til mindst 6 m. 



Kjellen har ved at spørge sig for faaet rede paa et par andre 

 steder i Bohuslån, hvor lignende fænomener er iagttagne som ved 

 Tegneby. Næsten bestandig er det saa, at sigtelinjen over en mellom- 

 liggende høide viser forandringen hos det sted, man ser mod. Den 

 mellemliggende høide eller, for at bruge en sammenligning fra et ge- 

 vær, „sigtekornet" er i mange tilfælde fast fjeld, saa forandringen kan 

 ikke stikke i, at noget er fjernet deraf. De paastaaede stigninger er 

 ikke smaa; den indsigtede gjenstand maa tildels være steget metervis, 

 saafremt man gaar ud fra, at udsigtspunktet og det mellemliggende 

 sted har forholdt sig urokkede. 



Før vi indlader os paa de forklaringer, der er forsøgte, maa an- 

 føres, at Tegneby-fænomenet ikke er enestaaende. Paa flere punkter 

 i Frankrig, Tyskland, Italien, Schweiz og England har man' gjort lig- 

 nende iagttagelser. I Tyskland har man begyndt med at gjøre 

 fotografier af udsigterne for at faa noget mere sikkert end mundtlige 

 vidnesbyrd at gaa ud fra i fremtiden. 



Forklaringen er ikke let. Kjellen drøfter først muligheden af, 

 at det kan være underjordiske kræfter, som er i virksomhed. Man 

 kunde tænke sig, at paa grund af saadanne (navnlig under jordskjælv) 

 visse dele af jordskorpen skydes op, mens andre synker ned. Kjellens 

 hovedmdvending er, at hvis sagen forholdt sig saa, maatte man merke 

 det paa bækkes og elves løb ; thi egnen er i det hele Had, og saapas 

 betydelige stigninger og sænkninger, som her er tale om, kunde ikke 

 finde sted, uden at dræneringen maatte forandres. Ingen antydninger 

 hertil er bemerket. 



Ved en del af de udenlandske forekomster har man søgt forkla- 

 ringen i, at fjeldmasserne forvitrer paa spalter og hulrum indvendig 

 og saaledes synker sammen. Denne forklaring synes hr. Kjellen er 



