126 



Guttaperkaproduktionen. Kautschuk og guttaperka finder som 

 bekjendt en udstrakt anvendelse i elektrotekniken, Ja er for denne 

 ganske uundværlig. Paa grund af sin store isolationsevne bruges gutta- 

 perkaen til liylle for den elektriske kabels ledningstraade. Paa grund 

 heraf øges aarlig forbruget, og man har seet sig tvungen til at forøge 

 kilderne for dens udvinding og søge at gjøre de gamle mere indbrin- 

 gende. Mens kautschuken hovedsagelig udvindes i Central- og Syd- 

 amerika, hører de trær, som leverer guttaperkaen, hjemme paa de ost- 

 indiske øer, særlig paa Borneo, Java og Sumatra, samt i malayisk 

 Indiens skove. 



Professor Jungfleisch paaviste i 1892, at de kanaler, som fører 

 guttaperkamelkesaften, ikke alene findes i stammens bark, men overalt 

 paa planten. Han anbefalede derfor, at man skulde søge at udvinde 

 guttaperkaen af plantedelene ved hjælp af toluol, hvad der forøvrigt 

 ikke viste sig praktisk. Heller ikke andre opløsningsmidler, saasom 

 svovlkulstof, petroleumsæter, benzolin o. s. v. gav forønskede resultater, 

 da de leverede en guttaperka, som var forurenset med gummi, albu- 

 min, harpiks, klorofyl o. s. v. Denne guttaperka var ligeledes sterkt 

 oxyderbar og egnede sig derfor lidet til at anvendes til isolering af led- 

 ningstraade. Afløvningen af trærne førte desuden til, at de ødelagdes, 

 hvorfor man maatte ophøre hermed. 



Derimod har en anden metode til at udvinde guttaperkaen af 

 plantedelene ad mekanisk vei været forsøgt i nogle aar, og den synes 

 at give et godt resultat. I en maskine sønderhakkes plantedelene til 

 et pulver, som derpaa blir kogt i søvand, hvorved rent guttaperka blir 

 iidskilt i tynde lag. Da dette guttaperka er ganske frit for fremmede 

 bestanddele, betales det med høieste markedspris, der beløber sig til 

 ca. 22 kx\ for kiloet. For at sikre sig en jevn tilgang, paaser fabri- 

 kerne^ at afløvningen i deres skove udføres ordentligt, saa at trærne 

 derved ikke tager skade. De søger ligeledes ved nyplantning at holde 

 skoven vedlige. 



Hele guttaperkahandelen, fra opkjøbet paa produktionsstederne til 

 eksporten, ligger i kinesernes hænder. Hovedstapelpladsen er Singapor. 

 Man skjelner i handelen mellem to sorter: den paa ovennævnte maade 

 fremstillede naturlige guttaperka og den kogte. Den sidste er en blan- 

 ding af guttaperka af ringe kvaliteter samt alle mulige slags værdiløse 

 tilsætninger, saasom sagomel, tapioka, skarn o. s. v., som blir opblødt 

 i varmt vand, valset og formet som smaa brød, hvorpaa den kommer 

 i handelen. Men ogsaa den naturlige guttaperka er sjelden fri frem- 

 mede tilsætninger. Overhovedet hersker der i guttaperkahandelen et 

 utroligt bedrageri. Dette forklarer ogsaa, at Singapor i de sidste aar 

 har kunnet udføre ca. 25 pct. mere guttaperka, end der blev leveret 

 af producenterne. Udførselen beløb sig i aaret 1900 til ca. 5800000 

 kilo, hvoraf 4640000 kilo gik til England. De bedre sorter blev be- 

 talt med ca. 14 kr. pr. kilo. (Elektrotechn. Zeitschr.) 



Medicinen i Tibet og Kina. Om den mediciuske og natmviden- 

 skabelige opfatning i Tibet bringer Dambo Uljanow, en tibetansk 

 læge, nogle meget interessante oplysninger i den af ham for en tid 



