134 



af samme slags som det, pi'of. Schiøtz bruger. Kapt. Scott-Hansen 

 udførte under „Fram"s reise og drift i polhavet en række nøiagtige 

 iagttagelser med dette pendelapparat. Af største interesse er de, som 

 blev gjort ombord og paa isen, paa steder, hvor havet var 2 — 3000 

 meter dybt. Pro f. Schiøtz's beregning af Scott-Hansens j^endel- 

 observationer gav det resultat, at paa det dybe hav, kngt fra land, 

 var tyngden lig den normale tyngde for breddegraden. 



Det tryk, som et legeme udøver paa et underlag, er desto større, 

 jo større tyngden er. Et kilogramlod trykker ved polerne sterkere 

 paa et underlag, end det gjør ved ækvator. Men et og samme lege- 

 mes vegt er uforandret, thi vegtloddernes tryk forholder sig som tyng- 

 dens størrelse. Maalt med en fjervegt vil et kilogramlod vise større 

 tal paa høiere bredder end ved ækvator. Ve gt en er et maal for 

 masse eller tiltrækningsevne. 



Til at maale luftens tryk bruges i almindelighed et kviksølvbaro- 

 meter. Man maaler kviksølvsøilens. høide. Det tryk, som denne ud- 

 øver, er et maal for lufttrykket. Men kviksølvets tryk er afhængig af 

 tyngdens størrelse. Under ækvator, hvor tyngden er mindre, skal der 

 en høiere kviksølvsøile til for at give det samme tryk som paa høiere 

 bredder, hvor tyngden er større. Det samme lufttryk maales ved 

 ækvator med en større barometerhøide end paa høiere bredder. Ved 

 polerne vil en barometerhøide af 756 millimeter give det samme luft- 

 tryk som 760 mm. ved ækvator. Forskjellen er hele 4 millimeter. 

 Man har vedtaget at regne som den rette barometerhøide den, som 

 kviksølvsøilen vilde have ved normaltyngden (45*^ bredde, havfladen). 

 For høiere bredder end 45° maa man saaledes lægge noget til baro- 

 meterhøiden for at faa det sande lufttryk, ved lavere bredder trække 

 noget fra. Denne rettelse kaldes kviksølvbarometrets tyngdekorrek- 

 tion. Den er omtrent -f- 2 mm. ved polerne, nul ved 45*^ og -^- 2 mm. 

 ved ækvator. 



Det sande lufttryk forholder sig til barometerhøiden som stedets 

 tyngde til normaltyngden. 



Paa de steder, hvor tyngden er bestemt ved pendelobservationer, 

 er tyngdekorrektionen let at beregne. Paa andre steder kan man lige- 

 saa let beregne den, eller tyngdens størrelse, dersom man havde et 

 middel til at finde det sande kifttryk. 



Et saadant middel har man i våndets kogepunkt. Naar rent 

 vand koger, har vanddampen en spændkraft eller udøver et tryk, der 



