150 



Carex digitata Orobus vierna 



Convallaria Polygonatum Primula officinalis 



Glechoma hederacea Viola mirabilis. 



C. Ofte ved menneskets opholdssteder: 



Acliillea Ptarmica Humulus Lupulus 



Artemisia Absinthium Lappa minor 



Asperugo procumbens Matricaria Chamomilla 



Ervum hirsutum Melandrium pratense. 



Hele dette repræsentative selskab kan man kanske kalde origannra- 

 formationen, efter den karakteristiske læbeblomstrede merian eller 

 kung, som om høsten farver uren og solbakken rødt og fylder luften 

 med vellugt. 



Følger man nu dette samlag ved hjælp af Blytts flora og 

 de forskjellige lokalfloraer, saa vil man finde det saa at sige 

 fuldstændigt saavel ved Kristianiafjorden (og det fuldt saa godt paa 

 de „subboreale" silurøer som i Asker-urene), som inde i Sogn, som i 

 indre Trøndelagen. Forsaavidt kunde de tænkes at have holdt sig som 

 klimatiske relikter paa de mest drivende steder i den varme skifer, i 

 kontinentale strøg med høi sommervarme. Men følger man „kung- 

 følget" skridt for skridt, støder man paa forskjellige ting, som ikke 

 stemmer. 



Gaar man saaledes fra Skiensfjordens silur, hvor samlaget er sterkt 

 og kraftig udviklet, sydover i Kristianssands stift, saa tyndes følget 

 hurtig. Ved kysten i Nedenæs er de endnu ikke saa svært sjeldne, 

 selv i Lister og Mandals amt findes næsten alle (35) hist og her. 

 Men efter Fridtz's mangeaarige omhyggelige undersøgelser har jeg 

 regnet ud, at ingen af dem findes saa meget som i halvdelen af kyst- 

 herrederne, og intet af disse herreder har saa meget som halvdelen af 

 origanum-formationen. Og i de indre herreder endafærre. Kommer vi 

 til Jæderen, saa findes vel endnu næsten ^4» ^^^ ^^ fleste kun paa 

 et par steder, kun et par er nogenlunde hyppige, de allerfleste sjeldne. 

 I Ryfylke findes kun 3 — 4 som sjeldenheder ude paa øerne. Inde i 

 de indre f jorde er kung-følget forsvundet. 



Nu, at det repræsentative boreale urte-samlag tyndes ud mod syd- 

 vest langs kysten, det kan jo stemme med, at de som kontinentale 

 ikke taaler det mere og mere atlantiske^ klimat. Men havde de spredt 

 sig, som Blytt autager, denne vei i en tørrere og varmere klimat- 

 periode, saa maatte de i hvert fald holdt sig bedre lidt ind fra kysten. 



