179 



kun som de sidste levninger alene med vidt skilte frænder i fjerne lande 

 — de arter, som formaaede at liolde ud gjennem sidste istids 4 — 6° 

 koldere klimat (end nutidens) — en 4 — 500 arter eller saa ibereg- 

 net de først komne arktiske. 



Man kan neppe antage, at den sidste istid selv bragte noget 

 nævneværdigt tilskud til vor flora. Skandinavien var den største del 

 af denne tid i hvert fald væsentlig en ø, udenom laa lavland med en 

 flora, som ikke fristedes sj-nderlig til indvandring ind mod den skandi- 

 naviske storbræ. Denne periode bragte derfor tydelig kun vor vekst- 

 verden et uliyre tab. 



Først med den varme postglacialtid kom saa igjen den nye 

 store indvandringstid. Fra det neoglaciale forland i vest spredtes de 

 interglaciale planter delvis øst- og sydover. Men som det væsentlige 

 kom de store indvandringer fra syd, det atlantiske og det boreale 

 element. Og saa med indvandringen af et jordbrugsfolk — der fulgte 

 origanum-følgets vei ved sin første bosætning i urskogen — kultur- 

 veksterne. 



Hoveddragene i historien om, hvorledes Norge har faaet sit nu- 

 værende plantedække, skulde hermed være givet. 



Jordskjælvsforskningen ude og hjemme. 



Af Carl Fred. Kolderup. 



Interessen for de forskjellige slags bevægelser i jordskorpen har 

 i de sidste aar været i stadig stigende, og lidt efter lidt har jord- 

 skjælvsforskningen eller seismologien, idet den løsrev sig fra sin for- 

 bindelse med geografien og tildels geologien, udviklet sig til en selv- 

 stændig videnskab. De opgaver, som stilles den nye videnskab, er 

 mange; der maa skaffes rede paa jordskjælveues udbredelse, deres 

 hyppighed, forplantningshastighed, beliggenheden af deres arnesteder, 

 deres optræden i forhold til geologiske linjer og bygningsled, deres 

 aarsager o. m. m. Det er vel ikke tvil underkastet, at et nøiere kjend- 

 skab til vor jords seismiske tilstand i høi grad vil bidrage til løsningen 

 af vigtige geofysiske spørgsmaal, og det er vistnok med fuld ret, at 

 chefen for den Internationale jordskjælvsstation i Strassburg, professor 

 dr. Ge rian d i sin tid udtalte ord: „Hvad teleskopet er for 



