195 



at de mange saakaldte ,,marine stationer" oprettedes, som nu i et an- 

 tal af over 30 findes spredt omkring langs kysterne af Atlanterhavet 

 og Middelhavet. 



At indsamle det nødvendige observationsmateriale til disse spørgs- 

 maals løsning er for tiden opgaven for alle de lartde. som deltager i 

 havforskningen. 



1870aarene udmerkede sig ved en sterk øget interesse inden alle 

 kulturlande for saadanne undersøgelser. Da anlagdes de fleste af de 

 ovenfor omtalte „ stationer", og i den første halvdel af disse aar ud- 

 sendtes tre store videnskabelige ekspeditioner: „Challenger" fra Eng- 

 land, „Gazelle" fra Tyskland og „Tascora" fra Amerika. I den sidste 

 halvdel af dette tiaar udførtes den norske ekspedition med „Vøringen" 

 i Nordhavet samt den svenske omseiling af Asien og undersøgelsen af 

 det sibiriske ishav gjennem Vegaekspeditionen. 



Disse store, som oftest vei-densomfattende rekognosceringsfærder 

 vakte interessen for en nærmere, mere detaljeret undersøgelse af 

 mindre havomraader. Saa undersøgtes det karaibiske hav, den mexi- 

 kanske golf, Middelhavet, Nordsjøen og de arktiske have. Den tyske 

 „Commission zur wissenschaftlichen Untersuchung der deutschen Meere" 

 i Kiel stiftedes 1870, og paa foranledning af denne udsendtes 1871 

 og 1872 Porameraniaekspeditionen til Nordsjøen og Østersjøen. Under 

 den fremragende hydrograf prof. F. L. E km ann ndfdrte svenskerne 

 1877 en grundig undersøgelse af Østersjøen. 



Disse undersøgelser viste tydeligt, at det organiske liv var af- 

 hængigt af de hydrografiske forholde. Den hydrografiske og den bio- 

 logiske forskning blev for stedse sammenkn3-ttede, og havets undersø- 

 gelse fik mere og mere en praktisk karakter og betydning. Haand i 

 haand med disse iindersøgelsers fremadskriden gik en storartet udvik- 

 ling af metoder og instrumenter. 



En detaljeret undersøgelse af de mindre farvande aabenbarede 

 imidlertid, at der var et nært sammenhæng mellern disse og oceanerne. 

 Hermed var det ogsaa klart, at det var umuligt paa egen haaud at 

 udforske dem fuldstændigt, da de eiendommeligheder, som de viste, 

 som oftest lod sig forklare ved oceanernes indvirken. 



En planmæssig undersøgelse af oceanerne blev derfor en absolut 

 nødvendighed for havforskningens videre udvikling. Da oceanerne er 

 underkastede store vekslinger, maatte disse undersøgelser ske samtidig 

 inden et større omraade samt gjentages til visse bestemte aarstider. 



