209 



Paris normalskole Matruchot er det lykkedes after behag at frem- 

 stille trøffelmycel, idet han udsaaede sporerne paa potetesskiver, som 

 var bleven steriliserede og derpaa var dyppede ned i en ernærings- 

 vædske. Efter nogle uger var poteten oversaaet med et traadnet, som 

 først var hvidt, derpaa rødligt, lyserødt og tilsidst brunrødt, og som 

 snart forenede sig til kraftige strenge, som dem man finder i trøfFel- 

 markerne. Konidier eller traadsporer saa Matruchot ikke der blev dan- 

 net, derimod saakaldte sklerotier, hvor traadene har trængt sig tæt sam- 

 men, saaat de danner en kjødagtig masse, hvis farve først er hvid, men 

 derpaa gaar over til brun og sort. Det var de unge umodne trøfler, 

 som han dog ikke kunde faa større end til 10 mm. tykkelse. Sandsyn- 

 ligvis vilde de først under naturlige betingelser have vokset ud til 

 trøfler med udviklede sække. Skulde denne opdagelse blive bekræftet, 

 saa har den særlig betydning derved, at man ved hjælp af den kan 

 skaffe sig plantemateriale i tilstrækkelig mængde. 



Samtidig hermed er det ligeledes lykkedes Bo ul ang er ogRaphael 

 Dubois i sine kulturapparater at faa trøfFelsporerne til at spire og 

 udvikle et rigeligt trøffelmycel. 



Man er saaledes ikke kommen længere end til at man kan faa 

 dannet sklerotier. Muligens skriver det sig fra de smaa apparater. 

 Det er ikke usandsynligt, at der til den videre iidvikling kræves en 

 yppig ernæring, som ude i naturen leveres af de fine egerødder, som 

 trøffeltraadene omspinder. Muligens kommer dog hertil offsaa et andet 

 moment, hvis virksomhed Mo 11 i ard for en tid siden har studeret ved 

 dyrkningen af en anden sæksop, ascobolus furfuraceus. Saalænge hans 

 kulturer var rene, vilde der ikke danne sig frugtlegemer i dem; da de 

 derimod en gang tilfældigvis blev form^ensede af en bakterie, dannede 

 der sig øieblikkelig frugtlegemer. Gjentagne forsøg viste, at dette resul- 

 tat regelmæssig indtraf, naar der traadte en bakterie til. Denne synes 

 saaledes at være et væsentlig moment ved dannelsen af denne arts 

 frugtlegemer. Muligens er det samme tilfældet med trøffelens. 



Hvilken betydning i økonomisk henseende det vil have, om det 

 skulde lykkedes at dyrke kunstigt trøffelen, vil fremgaa af de høie 

 priser, der betales for den franske trøffel. Alene indsamlingen af den 

 naturlige sortsporede Perigord-trøffel, tuber brumale melanosporum, 

 har en værdi af flere millioner franks. Lærte man at dyrke den som 

 poteter, vilde vel de nuværende høie priser falde, men de med trøfler 

 beplantede egeskove vilde da kunne give det dobbelte udbytte. 



Naturen 1904. - 14 



