210 



Medemarken og dens slegtninge. 



(Anneliderne). 



Anneliderne, hvis navn er afledet af det latinske ord an nu lus, 

 en ring, danner en stor afdeling af ormene. Ved ordet orm forbinder 

 man, som bekjendt, tanken paa et krybende, u.anseligt dyr, der fører 

 en lyssky, skjult tilværelse i jord, mudder, vand eller andre dyrs ind- 

 volde. Man kjender ingen ormart, der kau betragtes som et virkeligt 

 landdyr, der fører et liv i fri luft, og fugtighed i en eller anden form 

 er en nødvendig betingelse for disse dyrs eksistens. 



Anneliderne er forholdsvis høitstaaende ormformer, hvis organisme 

 er udstyret med mange organer, og hvad der ved første øiekast skiller 

 dem fra andre orme, er, at deres legeme bestaar af et større eller 

 mindre antal ringe eller segmenter, adskilte fra hinanden ved indsnø- 

 ringer. Denne inddeling af legemet i segmenter er ikke blot en ydre, 

 men ogsaa de indre organer er delt i afsnit, der hos enkelte grupper 

 svarer til de ydre og skilles ved skillevægge eller hos andre til et 

 bestemt antal j^dre ringe, adskilte fra hverandre ved furer. Denne 

 omstændighed forklarer os let den store seiglivethed hos disse orme. 

 Skjærer man saaledes en medemark (der er en udmerket repræsentant 

 for annehderne) midt over, lever begge stykker lige godt hver for sig, 

 mens en saadan operation snart vilde medføre døden for et høiere or- 

 ganiseret dyr. 



Annelidernes krop er altsaa ormformet med en mængde ringe, 

 hvoraf en eller flere af de forreste sammensmeltet med denne danner 

 hovedet eller, som man benævner det, hovedlappen. Paa fig. 1 er 

 fremstillet en hovedlap og nogle af de foixeste segmenter med de for- 

 skjellige vedhæng, følere (F), følercirrer (Fe) og palper (P). Paa selve 

 hovedlappen (H) ser man 4 runde, mørke pletter, øinene. Som ben 

 tjener hos enkelte grupper smaa vorter af forskjellig form, en paa hver 

 side af legemets ringe; ved hjælp af disse kan dyret bugte sig frem 

 med bølgeformige bevægelser. Hos andi-e former fremmes bevægelsen 

 ved sugeskiver paa kroppens bagerste del, f. eks. hos iglerne. Anne- 

 lidernes hud er af meget forskjelligt udseende alt efter arten, snart 

 glat, snart rynket, vortet, bedækket med skjæl, o. s. v. Den kan hos 

 endel arter have de pragtfuldeste farver, især hos havformer som f. eks. 

 de saakaldte skalrygge, hvis taglagte rygskjæl frembyder alle mulige 

 farvenuancering;er. 



