211 



Vi skal nu kaste et blik paa annelidernes indre bygning og se, 

 hvilke organer disse dyr raader over. Paa fig. 2 er afbildet en i ha- 

 vet levende annelide, spirorbis laevis, der er tåget ud af sit spiral- 

 snoede rør (fig. 3) og gjort gjennemsigtig, saa at man kan se dens 

 indre organsystem. Det første, som springer os i øinene, er de for- 

 grenede udiøbere fra dyrets øverste del, der ligner smaa buske. Det 

 er de saakaldte tentakler eller fangarme, som dyret kan strække ud 

 og trække ind efter behag og sætte i en hvirvlende bevægelse, hvor- 

 ved alleslags smaadyr, som tjener det til næring, føres hen til mund- 



Fig. 1. To forreste segmenter med hovedlap af en Harmothoé, forst, 

 H, hovedlap. F, følere. Fe, følecirrer. P, paepe. 



aabningen, der ligger ved fangarmenes udspring. Fra mundaabningen 

 fører et spiserør (S) ned i mavesækken (M), og efterat føden har været 

 behandlet der, gaar den ud i den spiralsnoede tarm (D), hvis bagerste 

 del udmunder paa undersiden af legemets underste spids. Hos enkelte 

 arter forekommer der ogsaa en lever, der danner et eller flere ved- 

 hæng til tarmen. Ofte er svælget meget muskuløst og kan krænges 

 ud, hvilket man hyppig iagttager paa spirituseksemplarer. Dette var 

 i korte træk dyrets fordøielsesorganer. 



Nervesystemet strækker sig hos anneliderne gjennem hele krop- 

 pens længde og bestaar af en hjerne (fig. 4, H), en større nerveknude, 

 der ligger over spiserøret og forbindes med en mindre, under spiserøret 



