255 



saare nierkeligt, hvormeget mere da oldtidens ægyptere. Nilen var og 

 er ægypternes livsbetingelse, idet floden som bekjendt ved sine peri- 

 odiske oversvømmelser, hvorved hele Nedre-Ægypten sættes under vand, 

 gjennemfugter og gjødsler hele den dyrkede del ai dette ældgamle 

 kulturland. Hvilken skræk det af Moses beskrevne fæuomen derfor 

 maa have fremkaldt hos hele Ægyptens befolkning, kan enhver let be- 

 gribe. Bortseet fra, at våndet under disse omstændigheder var aldeles 

 utjenligt som drikkevand for mennesker og dyr, og at fiskebestanden 

 i det paagjældende strøg døde, maatte selve den om blod miudende 

 røde farve virke meget uhyggelig, og vi kan egentlig slet ikke undre 

 os over, at befolkningen i et saadant fænomen saa et udslag af en 

 fortørnet guds vrede, eller tog det som et varsel om en forestaaende 

 stor ulykke. Hvorledes israeliterne benyttede sig af fænomenet til at 

 øve pi-es paa den regjerende faraon, kan vi læse i den bibelske beret- 

 ning om forberedelsei-ne til udgangen af Ægypten. 



Efterat menneskene begyudte at betjene sig af optiske hjælpe- 

 midler ved sin forskning, og særlig efterat mikroskopet var bleven op- 

 fundet, har man ogsaa begyndt at efterspore aarsagen til de i det 

 foregaaeude nævnte fænomen. Det har herved lykkedes at bevise, at 

 et tilfælde som det i Mose-bøgerne beskrevne, som torøvrigt ikke er 

 enestaaende, idet man endog fra den seneste tid kjender eksempler 

 paa en saadan „blodfarvning" af våndet i visse strøg af Nileus flod- 

 omraade, ikke behøver at sættes i forbindelse med nogetsomhelst over- 

 naturlagt, idet fænomenet simpelthen skyldes en overordentlig niasse- 

 optræden af visse mikroorganismer. 



Saadanne tilfælde kjender man forøvrigt ogsaa fra Europa, og 

 flere af disse er bleven omhyggeligt undersøgte af fagmænd. Blod- 

 farvningen skyldes dels mikroskopiske alger — for eksempel polycystis 

 ichtyoblabe — fornemmelig dog en af Ehrenberg under navn af 

 englena sanguinea beskreven flagellat, der er meget nær beslegtet med — 

 maaske kun en varietet af — den ogsaa hos os forekommende euglena 

 viridis, en art, som i det hele har en udpræget tendens til at formere 

 sig sterkt. I de fleste af de ira den nyeste tid kjendte tilfælde at 

 .,b]odfarvniug" har det været denne smnkt rødfarvede euglenide, som 

 har været aarsag til fænomenet. 



Det er let at forståa, at en saa enorm overproduktion af en en- 

 kelt art — thi i alle tilfælde dreier det sig kun om en eneste art — 

 snart maa komme til at medføre andre abnorme forholde. Allerede 

 efter nogle faa dage vil dette ogsaa tydelig vise sig ved en enorm 

 dødelighed blandt de paagjældende mikroorganismer, hvis kropsmasse 

 ved optrædende bakteriers hjælp hurtig gaar i opløsning og herved 

 yderligere forurenser vandmasserne. Den hurtig fremadskridende for- 

 raadnelse forpester snart ikke blot våndet, saa at endog fiske og andre 

 større dyr bukker under, men foi-aarsager tillige en modbydelig stank. 



Ogsaa en „melkefarvning" af våndet kjender man saavel fra for- 

 skjellige steder i Europa som ogsaa fra andre verdensdele. I saadanne 

 tilfælde dreier det sig altid om en masseoptræden af en mikroskopisk 

 dyreart — selvfølgelig med undtagelse af de tilfælde, hvor den skyl- 

 des opblanding med jordartede stoffer som for eksempel kalk eller lei", 

 eller forurensning med visse kemikalier. 



