274 



nes sider uedskridende bræer, der gik ud i bassinerne. Hvor sand- 

 stenen overveier som i Hornelens felt, der har de fra fjeldsideroe og 

 fra bræerne nedstrømmende elve transporteret sanden ud i bassinerne. 

 En kombineret virksomhed af is og vand, af bræer og elve, synes at 

 være den, der er mest skikket til at frembringe den variation i sam- 

 mensætningeu, som iagttages i disse konglomerat- og sandstensfelter, 

 hvor blokke af de forskjelligste størrelser og af forskjellig petrografisk 

 beskafifenhed forekommende uden orden, paa store strækninger sammen- 

 sætter fjeldene, mens sandstene af jevnt korn og i gode lag paa andre 

 steder er den forherskende bergart." 



Da jeg ialfald foreløbig savner det fornødne materiale til en ind- 

 gaaende diskussion om disse afleiringers dannelse, og „Naturen" heller 

 ikke er det rette sted for en saadan, skal jeg blot indskrænke mig til at 

 antyde en anden dannelsesmaade. Jeg kan tænke mig, at de herværende 

 dannelser tilhører det faste land og ikke er marine, en opfatning, som 

 ogsaa støttes af fundet af fossile landplanter. Spørgsmaalet blir da: 

 „Har vi paa det faste land dannelser, som kan paralleliseres med de 

 her omtalte, og hvor har vi dem? Jeg mener, vi har dem i vore 

 ørkener og ørkenlignende strøg. Bare den omstændighed, at ørkener 

 og i forbindelser med dem staaende landstrækninger uden afløb til ha- 

 vet i vor tid indtaget omtrent Ys af den hele landoverflade, skulde 

 tale for, at vi ogsaa i ældre geologiske systemer skulde vente at finde 

 saadanne i ikke saa ringe mængde. Ser vi imidlertid efter, hvor 

 mange af de gamle afleiringer, der er tydet som lignende fastlandsdan- 

 nelser, vil vi finde, det er yderst faa, og der er vel neppe tvil om 

 andet, end at der vil blive flere, efterhvert som vort kjendskab til 

 de moderne ørkenstrøg og deres dannelser udvides. Men derfor behø- 

 ver naturligvis ikke de her omtalte konglomerater og sandstene at være 

 dannet paa denne maade. 



Som bekjendt har ørkenerne og de afløbsløse strøg det fælles med 

 havet, at alt det materiale, som fra kanterne bringes derind, blir væ- 

 rende der. En undtagelse herfra danner for ørkenernes vedkommende 

 det fine støv oftest af lerholdige bestanddele, som af vinden i store 

 støvskyer føres ud af ørkenen og afleires der (f. eks. det saakaldte 

 løss i Kina). Tilbage skulde der saa i de ørkenagtige strøg blivq sten 

 og eand eller, naar disse i tidernes løb blir sammenkittet til faste 

 bergarter, konglomerat og sandsten. Og hvorledes ser saa ørkenernes 

 sten afleiringer ud? Som store afleiringer af større og mindre, kant- 



