292 



kan skille en egte fra en iiegte diamant. En liden vindmølle, som 

 stilles i straalernes vei, dreier de rundt, og giver man katoden form 

 af et hulspeil, saa krydser straalerne hverandre i et brændpunkt, hvor 

 man med lethed kan bringe et stykke platina til at gløde. 



Der har været dem, som har ment, at katodestraalerne ikke er 

 andet end de ultraviolette straaler i sollyset. Mod denne mening er 

 der dog gjort indvendinger, blandt andet, at naar straalerne afbøies af 

 "en magnet, maa de mere ligne den elektriske strøm. 



Crookes giver den forklaring paa katodestraalerne, at de er eu 

 strøm af negative elektriske partikler, kaldet elektron, som med stor 

 hastighed slynges nd fra katoden og ved sine slag mod glasset bringer 

 dette til at lyse. Gjennem en alumininmplade farer elektron med let- 

 hed, og man kan derfor faa straalerne nå i luften ved ret overfor 

 katoden at anbringe i beholderen et vindu af nævnte metal. Hvor 

 smaa elektron maa være, fremgaar af J. J. Thomsens undersøgelse. 

 Han bestemmer dem til Viooo fif vandstofatomet, Elektriciteten er efter 

 hans mening ikke uendelig delbar, men har mindste dele, elektron, som 

 er mindre end de fra kemien kj endte atomer. 



De straaler, som Rutherford fandt hos radium, har afvigende 

 egenskaber. 



Saaledes har a-straalerne liden evne til at gjennemtrænge faste 

 legemer og vædsker, de kan f. eks. kun gaa gjennem et meget tyndt 

 lag aluminim. p-straalerne derimod trænger let gjennem forskjellige 

 slags stoffe og ligner herved Røntgenstralerne, men de adskiller sig 

 fra disse ved at lade sig afbøie af en magnet. 



a-straalerne paavirkes ogsaa af magnetisme, men i modsat retning 

 af [5-straalerne. 



"(■-straalerne har stor gjennemtrængende kraft og lader sig ikke 

 paavirke af magneter. Dette udelukker dog ikke, at disse straaler og- 

 saa bestaar af elektron ; thi disse kan nemlig være udslynget med en 

 saa stor fart, at magneten ikke faar tid at afbøie dem. 



Radiumstraalevne har endnu flere ligheder med katodestraalerne 

 end det at paavirkes af magnetismen. Retter man dom mod en dia- 

 mant, ser man denne i mørke fosforescere. Et legeme, som stopper 

 straalerne, blir opvarmet af dem. Lægger man et stykke radium i et 

 glas vand, vil dette opvarmes, og dets temperatur stige flere grader 

 over omgivelsernes temperatur. Man har anstillet beregning over den 

 mæugde varme, som kan skaffes af radium, og fundet, at 8 kg. af 



