294 



Alkemisterne drømte om at lave guid af uædle metaller, det vil 

 sige faa et metal med lettere atomvegt overført i et med større. No- 

 get lysglimt for disse drømmere er i hvert fald ikke radium. Det 

 gaar den modsatte vei af deres ønsker. 



Et præglacialt strandmerke? 



Af Adolf Dal. 



Paa nordsiden af Varangerf jorden bestaar fjeldgrunden af sand- 

 stenslag, som er næsten liorizoutale; de hælder ganske svagt nordover 

 (7° eller deromkring). Da havet før har staaet høiere, end det nu 

 gjør, har det bearbeidet det faste land saaledes, at landskabet nu 

 hæver sig terassef ormet; der er altsaa forholdsvis steile stigninger, 

 naar man gaar op fra sjøen, men efter stigningerne svage sænkninger 

 indover efter bergartens fald. Man kunde altsaa sammenligne landet 

 med en trappe, hvis horizontale trin hælder lidt indover. 



Naar man fra Vadsø vandrer nordover, træfFer man efter ca. et 

 kvarters gang den „ marine grænse" ; den betegner sig her meget 

 tydeligt ved flade „klapj)erstene" og ved en snart smalere, snart 

 bredere bræm eller terasse. Denne grænse, der ved Vadsø ligger i 

 en høide af 80 — 90 m. o. h. skulde altsaa betegne den høieste vand- 

 stand efter istiden. Man ser den meget tydelig langs hele nordsiden 

 af Varangerfj orden, lidt høiere inde mod fjordbunden, lidt lavere ud- 

 over mod fjordmundingen. Nedenfor denne meget tydelige øverste 

 linje ser man i det træbare landskab en hel række mere eller mindre 

 tydeligt fremtrædende strandvolde og terasser, hver merkende maaake 

 en liden stands i landjordens stigning. Faa meter over havet er der 

 atter en sterkt fremtrædende havstandslinje : denne kan forfølges over 

 hele Finmarken, og paa den og nedenfor den ligger saagodtsom al Fin- 

 markens opdyrkede jord og dermed ogsaa omtrent hele befolkningen. 

 Om sommeren træder den sterkt frem ved den græsgrønne farve, 

 efter opdyrkningen. 



Men gaar man fra den øvre marine linje ved Vadsø videre mod 

 nordvest, kommer man i en afstand fra bj^en af omtrent 7 km. til en 

 stor sammenhængende myrstrækning, som strækker sig fra øst mod 

 vest i en længde af nogle og tyve kilometer og med en vekslende 

 bredde paa omkring en km. Paa veien gaar man foi-bi det saakaldte 



