297 



liden elv ud af en fjeldkldffc i samme hdide viden dog at danne egent- 

 lige terasser; nedenfor den ,.marine grænse" styrter den sig i fossefald 

 ud over den bratte fjeldside, idet den i det forløbne tidsrum efter den 

 sidste ophævning endnu ikke har havt tid til at udgrave nogen dybere 

 rende. 



Forklaringen blir altsaa den, at landet har hævet sig efter at det 

 først var neddukket ca. 200 m. Efter denne hævning har der været 



IS^ 





< 



„ Manne ofij æns e 

 70 m o h. 



rijm 



I a rander - fjord. 



v 



Vadsø. S 

 A— B = 



Svanevand. SH = Sildstadhaugen. DN = Dobbeltnasa. 



«n stilstand, saaledes at elven har havt tid til at udgrave sit leie i de 

 horizontale sandstenslag, hvorefter der atter er skeet en neddukning til 

 den sidste „ marine grænse" ; derefter har altsaa den sidste ophævning 

 fundet sted. 



Tænker man sig isdækkets vegt som aarsagen til landets nedduk- 

 ning, vil altsaa den første og største svare til den første nedisning, som 

 jo ogsaa var den største; den lavere „marine grænse" til den sidste 

 og mindre nedisning. Tidsrammet mellem disse to nedisninger har, 

 efter hvad vi kan dømme, været betj^deligt. 



