301 



De vildtvoksende mandler er altid bitre, og hvis man sætter frø 

 af søde mandler, faar man ogsaa i begyndelsen bare bitre frugter, 

 først eiter længere tids kultur opnaar man søde frugter. 



Hvis man vil udvikle en bestemt sort mandler, maa man okulere 

 den forønskede sort paa det almindelige mandeltræ eller paa aprikos- 

 træet eller ferskentræet. 



Til udsæd bruger man helst det almindelige maudeltræs frugt, 

 som man sætter hel. Man kan gjøre det enten om høsten eller om 

 vaaren. Hvis man vil sætte om vaaren, maa man sørge for, at frugten 

 er bleven godt udblødet hele vinteren igjennem. Mangesteds sætter 

 man den først i blomsterkrukker og udplanter dem siden paa friland, 

 idet man da tager hele jordklumpen med. Ved 3 aars alderen blir de 

 unge trær okularet, og naar trærne er 5 — 6 aar gamle, bærer de 

 frugter. Et middelstort træ bærer i en nogenlunde god høst omkring 

 25 kg. mandler. Man skiller mellem en 30 — 40 forskjellige sorter 

 mandler. 



De søde mandler indeholder 40 — 50 pct. fed mandelolje, 25 pct. 

 emulsin, 6 pct. sukker, 3 pct. gummi, 9 pct. vedtrevler og skal, 3 — 

 4 pct. vand. De bitre mandler har en noget anden sammensætning: 

 28 pct. fed mandelolje, 30 pct. emulsin, G — 7 pct. sukker, 3 pct. 

 gummi, 13 — 14 pct. vedtrevler og skal og desuden det for denne fragt- 

 sort karakteristiske stof amygdalin. 



Til fremstilling af mandeloljen bruges baade de søde og de bitre 

 mandler. Den udvindes ved kold udpresning af rensede og knuste frø. 

 Af de søde mandler faar man 45 — 50 pct. olje og af bitre 40 — 45 pct. 

 Den udpressede olje klares ved at henstaa, og efter filtrering faar man en 

 klar, gulagtig, tyndtflydende olje, som er næsten uden lugt og af en 

 mild smag. Den har en egenvegt af 0.9, stivner ved -^ 2b^ og er 

 opløselig i æter, kloroform og benzin. Den tørrer ikke i luften, men 

 blir snart harsk. Den forfalskes ofte med andre oljer; den i handelen 

 gaaende mandelolje er som oftest opblandet med bomolje. Oljen bru- 

 ges i medicinen som lindrende middel til indgnidning, dels alene, dels 

 blandet i salve etc. Den bruges ogsaa i finere sæber, som den gjør 

 meget fast. 



Det, som blir tilbage efter afpresningen af den bitre mandelolje, 

 kaldes mandelklid og har værdi paa grund af dets behagelige lugt af 

 bitre mandler. Af mandelkliden fabrikeres det saakaldte bittermandel- 

 vand, som koncentreret er en farveløs, noget blakket vædske, som 



