307 



Det til forbrændiiigen nødvendige surstof behøver man ikke absolut 

 at tilføre brændmaterialet i form af gas; denne kan erstattes ved sur- 

 stofrige forbindelser, f. eks. salpetersyre eller kali- og ammonsalpeter. 

 Dypper man et stykke rødglødende kul ned i rød, rygende salpeter- 

 syre, brænder det livlig videre, selv nede i vædsken, og en blanding 

 sxi. kulpulver og salpeter, som antændes, forbrænder hurtig. Sætter 

 man svovel til, erholdes krudt, det urgamle skydemiddel og spræng- 

 stof. Krudtet er en mekanisk, omend inderlig blanding af kul og 

 svovel med kalisalpeter som surstoff rembringer. 



I den nyeste tid har man opfundet mange sprengstoffe. To saa- 

 <lanne fremstilles ved at anvende salpetersurt ammon som surstof- 

 prodvTcent og kaldes ammonal og dynamon, som skal virke kraftigere 

 end dynamit. Som mange af læserne vistnok ved, tænker man sig alle 

 ting i universet sammensatte af en mængde uendelig smaa partikler 

 molekyler og disse igjen bestaaende af endnu mindre smaadele, 

 il to mer. Hvis vi nu kemisk konstruerer et stof, hvor der i hver 

 molekyl, foruden brænd stoffet (kulsyre og vandstofatomerne) ogsaa 

 indeholdes atomer af det til forbrændingen nødvendige surstof, er- 

 Lolder vi sprengstoffe, paa hvilke nitroglycerin, skydebomuld og de 

 moderne røgfri krudtsorter er udmerkede typer. 



Nitroglycerinen, en oljeagtig vædske, opfandtes af professor 

 Aschnio Sobrero i Turin aar 1846 og fik anvendelse som spreng- 

 stof, da Nobel paaviste, at det eksploderede let ved hjælp af knald- 

 kviksølv. Rigtig populært blev det dog ikke, da det var for farligt 

 at haandtere. I aaret 1867 lykkedes det imidlertid Nobel at frem- 

 stille et sprengstof af deigagtig konsistens, der var ufarligt at be- 

 liandle og havde alle nitroglycerinets egenskaber; det fremstilledes ved 

 at lade den oljeagtige nitroglycerin opsuges af nogle porøse materialer, 

 især „kiselguhr" (infusoriejord). Dette stof er kjendt af alle under 

 navnet dynamit, der anvendes i den moderne sprengteknik i forskjel- 

 lige sammensætninger efter brugen. Man kan gjøre sig en forestilling 

 om mægtigheden af en dynamiteksplosion, naar man hører, at den 

 jnængde gas, der frembringes af 1 kg. dj^namit, indtager et rum af 

 1135 dcm.^, altsaa mere end det 1000-dobbelte. Temperaturen gaar 

 linder eksplosionen op i over 3000*' efter Wuich. 



Bomuld (cellulose) arter sig ganske som glycerin under indvirk- 

 ning af en blanding af koncentreret salpetersyre med koncentreret 

 svovelsyre. 



