313 



Irland", hvori han søgte at faa paa det rene, hvorvidt denne egenskab 

 var h'ge hoit udviklet hos menneskeslegtens ældste medlemmer som 

 hos nutidens mennesker. Allerede i aaret 1890 paaviste professor E. 

 von Marte n s, at den ved hjertets skjæve stilling betingede, en smule 

 raskere blodtilførsel til høire arm sandsynligvis var en af aarsagerne, 

 der havde bevæget menneskene til hellere at bruge denne end venstre 

 arm. Den raskere blodtilførsel til høire arm er betinget af: 1) at 

 fra aortabuen kommer først høire armpulsaare og hovedets høire puls- 

 aare, derpaa hovedaaren til venstre krops halvdel og endelig pulsaaren 

 til venstre arm; blodløbets hurtighed aftager stadig fra hjertet mod 

 de fjernere kropsdele ; 2) af den omstændighed at høire armpulsaare 

 som regel paa et stykke, gjennemsnitlig 2.5 cm., er forbundet med 

 hovedets høire pulsaare til en fælles stamme (arteria anonyma); paa 

 denne strækning strømmer saaledes blodet til høire arm gjennem en 

 videre kanal — den har en diameter af 12 — 15 mm. — end til ven- 

 stre arm, hvis pulsaare kommer adskilt med en diameter af ca. 10 

 mm. fra aortabuen; men jo videre en arteries tversnit er, desto ubety- 

 deligere del af blodet blir hemmet ved de elastiske arterievægges raod- 

 stand og ved trykket af de omliggende dele; 3) ved at høire arm- 

 pulsaare ofte har en større vidde. Det er imidlertid ikke sikkert, om 

 i tidligere aartusinder høire armpulsaare lige hyppigt som nu var no- 

 get videre end den venstre og den oftere iagttagne ubestandighed i 

 forskjellen tyder paa, at den, hvor den forekommer, først senere er 

 erhvervet, og ikke nedstammer fra gammelt. Men ogsaa armenes og 

 hovedets pulsaarers udspring fra aortabuen, begge høire fælles, begge 

 venstre adskilte, er temmelig ukonstant. Anatomerne siger, at hvei't 

 ottende menneske er varierende. Med nogen dristighed kan man der- 

 for drage den slutning, at heller ikke denne anden aarsag til en 

 raskere blodtilførsel til høire arm, den større vidde af begyndelsespar- 

 tiet af den fælles arm- og hovedpulsaare, er urgammel hos mennesket, 

 tvertom er den senere erhvervet. Som mekanisk grund til rethændet- 

 heden blir da kun blodets længere vei fra hjertet til venstre arm. 



En grund til, at høire haand er bleven foretrukken ved alle ak- 

 tive foretagender, ser professor v. Martens ogsaa deri, at helt fra 

 de ældste tider har under menneskets kampe, — det være mod fient- 

 lige stammer eller mod dyr — venstre haand tjent som beskyttelse 

 for hjertet. 



