320 



Serum mod Slangebid. De forskjellige giftslangers gift incleliol- 

 der særlig to stoffe, som hver for sig virker skadeligt paa mennesket. 

 Det ene af disse stoife virker som en nervegift. Den findes i meget 

 stor mængde i brilleslangens og nogle andre giftsnoges gift; ligeledes 

 findes den, om end i ringere mængde, hos nogle hugorme, saasom hos 

 hornhugormen, cerastes, og hos den alraindelige hugorm. Ved siden af 

 dette stof findes der en anden gift, som særlig har en skadelig indvirk- 

 ning paa blodet. Denne gift findes i sekretet hos nogle giftsnoge, saa- 

 som hos de australske slegter hoplocephalus og pseudechis og hos den 

 amerikanske mokasinslange, ancistrodon, samt hos samtlige hugorme. 

 Det er nu ganske naturligt, at et serum, som bhr udvundet ved hjælp 

 af en slange, som hovedsagelig producerer det førstnævnte giftstof, 

 ikke kan have nogen helbredende indflydelse paa bidsaar, hvori der 

 særlig er indkommen blodgift. Saaledes er serum, som er frem- 

 stillet ved hjælp af en brilleslange, uvirksom mod bidsaar, som skriver 

 sig f. eks. fra den sydamerikanske grubehugorm, lachesis, og omvendt. 

 Derimod er serum fra brilleslangen virksomt mod saar fra de andre 

 giftsnoge. Ligesaa er serum fra en grubehugorm virksomt mod bid, 

 som stammer fra andre hugormarter. Det er imidlertid nu let at frem- 

 stille et serum, som samtidig ophæver begge giftstoffes virkninger. I 

 dette øiemed behøver man kun at indpode en hest eller et andet hus- 

 dyr først med giften fra en brilleslange og dernæst med den fra en 

 grubeotter. (En nærmere beskrivelse af fremstillingen af serumet vil 

 findes i dette tidsskrift 1903 pag. 87). Det serum, som en saadan 

 hest leverer, vil yde en udmerket tjeneste mod alle slags slangebid, 

 uanseet fra hvilken art den skriver sig. Europæere, som lever i tro- 

 perne, burde derfor forsyne sig med saadant serum, thi ved hjælp af 

 det vil de kunne sikre sig mod ulykkestilfælde ved slangebid. 



(Comptes rendus). 



En fossil plante. Fra de tertiære lag ved Cantal i Sydfrankrig 

 blev for en række aar siden opdaget nogle eiendommelige, med vinger 

 forsynede frugter, som det tidligere ikke har været mulig at henføre 

 til nogen nulevende plante, skjønt det jo er meget lettere og paalide- 

 ligere at bestemme en fossil plante efter dens frugter end efter bladene. 

 Tort kort tid siden har imidlertid L. Laurent løst denne gaade. 

 Frugterne tilhører slegten abronia, der er repræsenteret i den ameri- 

 kanske flora med nogle urtagtige vekster, men derimod ganske mangler 

 i den europæiske. Vedkommende fossil, som hidtil under navnet zj^go- 

 phyllum bronnii har vandret omkring i systemet fra den ene familie til 

 den anden, faar en særlig interesse derved, at den altsaa tilhører en 

 planteslegt, der i tertiærtiden hørte hjemme i Europa, mens den nu 

 kun vokser i Nordamerika. Det samme er ligeledes tilfældet med 

 sumpcypresserne (taxodium) og slegten sequoia, hvortil hører de be- 

 rømte kaliforniske mammuttrær. De lever nu kun i den nye verden, 

 i Europa er de uddøde. (Comptes rendus). 



