330 



fysiske fænomener i naturen er det molekylerne. som spiller hovedrol- 

 len, idet fysiken væsentlig befatter sig med saadanne fænomener, hvori 

 stoffet, altsaa de fysikalske molekyler, ikke undergaar nogen væsentlig 

 forandring (magnetisering af jern, legemers fald o. s. v.). 



Ved en hel række andre fænomener foregaar der derimod meget 

 indgribende forandringer med stoffets natur. Stoffene undergaar de 

 forunderligste forvandlinger. Under processen optræder nye stoffe, som 

 i sine egenskaber er ganske forskjellige fra de oprindelige, hvoraf de 

 er opstaaet. Disse fænomener eller kemiske processer, som de ogsaa 

 kaldes, kan kun forklares ved den antagelse, at de fysiske molekyler 

 ikke er udelelige, men opbygget af mindre dele, atomer. Under pro- 

 cessers gang spaltes de oprindelige molekyler i atomer, der atter for- 

 ener sig til nye molekyler, hvorved nye legemer fremkommer med 

 ganske andre egenskaber end de oprindelige. 



De fleste kemiske processer lader sig bekvemt henføre under føl- 

 gende hovedformer: 



1) Kemisk dekomposition eller spaltning, hvorved et stof spalter 

 sig i 2 eller flere andre stofle. Det viser sig, at de allerfleste stoffe 

 lader sig dekomponere eller opløse i bestanddele (sammensatte stoffe). 

 En hel del, dog et forholdsvis ringe antal, kan derimod ikke ved no- 

 gensomhelst midler opløses i bestanddele. Disse kaldes som bekjendt 

 gTundstoffe eller elementer. Som eksempel paa kemisk spaltning kan 

 nævnes våndets dekomposition ved den elektriske støm i vandstof og 

 surstof. 



2) Kemisk syntese, der bestaar i, at 2 eller flere stoffe forener 

 sig med hverandre. Som eksempel baade paa spaltning og det om- 

 vendte kan nævnes kviksølvets forhold ved ophedning. Ophedes kvik- 

 sølv i luften til henimod sit kogepunkt, 360° C, forener det sig med 

 luftens sui'stof og danner kviksølvoxyd, et rødt pulver, som ingensom- 

 helst lighed har med kviksølv eller surstof. Fortsættes derimod op- 

 hedningen til 400° C, spaltes atter det dannede kviksølvoxyd i sine 

 bestanddele surstof og kviksølv. Paa denne maade gaar det an indi- 

 rekte at fremstille surstof af luften. Dette kan gjøres ved afvekslende 

 at bringe kviksølvet paa temperaturerne 400" og lidt under 360°. Ved 

 den laveste temperatur optager det surstof af luften, og ved den høieste 

 temperatur giver det igjen surstoflfet fra sig. 



Efter en analog metode fremstilles virkelig surstof fabrikmæssig 



