334 



kvælstof meget liden, mellem surstof og kulstof meget stor. Der 

 skal da ikke mere til end et slag for at løsne forbindelsen mellem 

 kvælstoffet og surstoffet, hvorpaa dette øieblikkelig forbinder sig med 

 kulstofatomerne til kuls\n'e eller rettere kuldioxyd. Dette er et gas- 

 formet legeme, der indtager et mangfoldige gange saa stort rum som 

 det oprindelige stof og sprænger derfor alle hindringer tilside. Kvæl- 

 stoffet frigjøres ligeledes i gasform. 



Med krudt forholder det sig paa lignende maade, kun at krudtet 

 er en mekanisk blanding af salpeter, der indeholder surstoffet meget 

 løst bundet samt kul og svovl. Under krudtets forbrænding løses sur- 

 stoffet ud af sin forbindelse i salpeteret og forener sig for størstedelen 

 med kullet. 



Et slag vil i regelen desto lettere frembringe eksplosion, jo krafti- 

 gere og hurtigere det føres, og et raskt slag af en liden, haard gjen- 

 stand virker bedre end et slag af en noget større, men blødere gjen- 

 stand. Ofte kan eksplosionen ogsaa frembringes ved ophedning, dog 

 ikke altid. Nitrogl3'^cerin brænder saaledes med rolig flamme, naar det 

 antændes, men eksploderer med stor voldsomhed ved et stød. 



Det er ganske interessant, at bølgebevægelser eller andre perio- 

 diske rystelser kan bringe saadanne stoffe til at eksplodere, selv naar 

 bevægelsen er ganske svag. Her er bevægelsens periode eller svinge- 

 tallet af vigtighed, saaledes at enhver substans fordrer sit bestemte 

 svingetal for at eksplodere. Jodkvælstof er f. eks. en yderst ekslosiv 

 substans, da jod og kvælstof har meget liden affinitet til hinanden. 

 Det eksploderer med et heftigt knald ved den svageste berøring med 

 en fjær, idet det spaltes i sine bestanddele jod og kvælstof, som frem- 

 kommer i gasform, og følgelig indtager et mange gange saa stort vo- 

 lum som det oprindelige jodkvælstof. Bringer man lidt jodkvælstof 

 paa en metalplade, og anstryger denne med en violinbue, saa eksplo- 

 derer det, hvis pladen giver en høi tone, men ikke, hvis tonen er dyb. 



Ofte vil rystelsen fra en eksplosion bringe et andet stof til at 

 eksplodere, og det ofte, selv om stoffene er adskilte ved et mellemrum 

 fyldt med luft eller vand. Det kommer her ikke bare an paa den 

 første eksplosions heftighed. Selv en liden mængde af et svagt eks- 

 ploderende stof kan frembringe en eksplosion, hvor dette aldeles ikke 

 lykkes med en voldsommere eksplosion. Sandsynligvis er det svinge- 

 tallet i de luftbølger, som frembringes ved den første eksplosion, det 



