348 



dets bløddele manglede fuldstændig, kun tungen var endnu i behold. 

 Den øvrige del af dyret var derimod ganske godt bevaret, endog en 

 del af indvoldene var i behold; den kunde derfor studeres nøiere. 



Ved siden af den udstoppede model er skelettet blevet udstillet. 

 Dette mangler den venstre stødtand, som dyret sandsynligvis har tabt 

 allerede i levende live. Endvidere mangler første halshvirvel og nogle 

 ribben; de er blevne bortslæbt af rovdyr, der har fraadset i kadaveret. 



Mammutkadaveret er meget indgaaende blevet studeret af forskjel- 

 lige russiske forskere, og de resultater, disse kom til, er af meget stor 

 interesse. Det fremgaar nemlig af disse, at mammuten som en firtaaet 

 elefant ikke kan have været stamfader til den nulevende femtaaede 

 elefant. Den var betydelig større end denne, særlig havde den et 

 mægtigere hoved, hvis længde beløb sig til en trediedel af kroppens 

 længde. Dette hoved blev prydet af to ganske ubetydelige ører, men 

 til gjengjæld var stødtænderne saa meget mægtigere, og ligeledes var 

 snabelen vel udviklet, formen af dennes spids er os forøvrigt endnu 

 ukjendt. Stødtænderne, der som hos alle elefanter kun er modificerede 

 fortænder, vendte sig først i en stor bue udåd, derpaa var de bøiede 

 opad og iudad. Et par saadanne tænder kunde have en vegt af ca. 

 200 kilogram. 



Den temmelig steilt affaldende bagkrop endte i en kort, spids hale, 

 som var forsynet med en dusk 20—35 cm. lange børstehaar. Disse 

 haar havde et ovalt tversnit. Dyret var over hele kroppen dækket af 

 mørkebrune haar, som under bugen gik over i en 50 cm. lang bug- 

 manke, der var noget lysere. Som hos yaken eller tibetanernes grynt- 

 okse strækker denne manke sig fra kinderne langs hele underlivets 

 sider. Som hos yaken ydede den mammuten en udinerket beskyttelse 

 mod hjemmets strenge kulde. Naar dyret hvilede paa sneen, tjente 

 manken som et varmeholdende underlag, hvorved bugen paa det bedste 

 blev beskyttet mod at blive kold. Under den længere rag, som midt 

 paa dyret var ca. 20 cm. lang, fandtes en tyk pels af kun 2 — 3 cm. 

 ^ange uldhaar. Saavel disse som raggen var i tversnit rund. Uld- 

 haarene manglede marvceller, som derimod fandtes i raggen og børste- 

 haarene. Haarene sad fæstede til en overordentlig tyk læderhud, den 

 var mindst 2Y2 gang saa tyk som hos de nulevende elefanter. Paa 

 grund af alderen var den indtør.ret, graabrun og ligesom garvet. Un- 

 der deime hud laa der et tykt spæklag, som under bugen paa det her 

 omtalte eksemplar var ca. 9 cm. tykt. 



