365 



i vulkanske egne og kan paavises at staa i forbindelse med den dervæ- 

 rende vulkanske virksomhed. 2) Indstyrtningsjordskjælv, som fremkom- 

 mer ved, at enkelte bergarter opløses og føres bort, og dele af det over- 

 liggende fjeld, som derved taber sit underlag, styrter ned. 3) Tekto- 

 niske jordskjælv, der er den umiddelbare følge af bevægelser i jordens 

 faste skorpe, bevægelser, som skyldes en udløsning af spændingen 

 under jordens fortsatte sammentrækning ved afkjøling. 



Til den sidste gruppe af jordskjælv henregnes størstedelen af 

 samtlige paa vor jord observerede jordskjælv, og til denne gruppe maa 

 vi ogsaa henregne jordskjælvet af 23de oktober 1904. Som ovenfor 

 nævnt maa vi efter det foreliggende materiale være berettiget til at 

 slutte, at jordskjælvets udgangsstrøg er den indre del af Skagerak; 

 men her kjender vi hverken til vulkansk virksomhed eller til forhold, 

 som kunde betinge indstyrtningsjordskjælv, mens vi derimod ved af alt, 

 hvad der foreligger, at 8kageraks bund maa være et langs sprække- 

 linjer i jordbunden indsunket parti. Da vi nu ogsaa ved, at en saa- 

 dan indstyrtning ikke foregaar med engang, men i sæt, er det rimeligst 

 at sætte den ber omtalte foreteelse i forbindelse med den fortsatte 

 sænkning af Skageraks bund. Fra dette indsimkne omraade har saa 

 bevægelsen forplantet sig udover til alle sider og særlig med næsten 

 uforandret styrke langs de gamle sprækkelinjer, som ligger langs Frier- 

 fj orden og dens fortsættelse samt langs Kristianiafeltets gamle syd — 

 nord gaaende sprækker. At der i de omkring det formodede udgangs- 

 strøg liggende egne har optraadt jordrystelser baade før og efter det 

 store jordskjælv, viser, at spændingen ikke er udløst med engang, men 

 har foregaaet i flere sæt, forhold, som vi maatte vente os, hvis jord- 

 skjælvet, som her antaget, var af tektonisk art. 



Hvorledes kjæmpeslangerne ernærer sig. 



Af dr. Jaques Pellegrin i „La Nature". 



Det er meget interessant at iagttage den maade, hvorpaa de for- 

 skjellige rovdyr fanger sit bytte, maaden, hvorpaa de griber det, og 

 alle de behandlinger, de lader det undergaa, før de sluger det ; med 

 et ord alle forberedelserne til den endelige fortæring af føden. Særlig 

 interessant er det at studere slangeine under disse forhold, o" blandt 



