366 



dem er det igjen de store arter af kjæmpeslangerne boa'en og python, 

 hos hvem man bedst kan iagttage disse merkværdige fænomener. 



Boa'erne er amerikanere, og den mest typiske og hyppigst fore- 

 kommende af dem er boa constrictor, Eunectus murinus, en 

 gigantisk slange, som kan blive op til 7 — 8 meter lang, og som hører 

 hjemme i Guyannas og Braziliens sumpe, har det undertiden l^^kkedes 

 at holde levende i enkelte zoologiske haver. Imidlertid er python, 

 som tilhører det gamle kontinent, den af de store exotiske arter, som 

 man lettest kan fange, og det er følgelig den, man som^ oftest ser i 

 menagerierne og hos gjøglerne. Python molurus fra Ostindien, Indo- 

 Kina og fra de malayiske øer, og python sebæ fra Seba og fra det 

 tropiske Afrika er de almindeligste arter; men python reticulatus 

 fra de malayiske øer og python regius fra Senegambien er heller 

 ikke meget sjeldne. 



Nedenstaaende figurer viser, hvordan saadan en stor pythons maal- 

 tid foregaar. Billederne er reproducerede efter fotografier tagne i den 

 zoologiske have i Newyork, Men et lignende skuespil gives ogsaa hver 

 maaned i krybdyrmenageriet i det naturhistoriske museum i Paris og 

 i andre zoologiske haver. 



Kjæmpeslangerne ernærer sig som ]'egel af levende bytte eller ial- 

 fald af ganske nyslagtede dyr; men det merkværdige ved dem er, at 

 de — takket være specielle anatomiske egenheder — kan sluge byttet 

 helt, selv om det er af en ganske utrolig dimension i forhold til stør- 

 relsen af slangens mundaabning. Maaltiderne finder sted med temme- 

 lig lange mellemrum, da den mængde føde, de kan absoi'bere paa en 

 gang, er tilstrækkelig til i lang tid at opholde livet paa disse væsene*', 

 hvis bevægelighed — især i fangenskab — er temmelig liden. Der 

 gaar ogsaa virkelig 5 — 6 uger hen meil em hvert maaltid, saadan en 

 python i et menageri erholder. Det er muligt, at maaltiderne er noget 

 hyppigere, naar dyret lever i frihed, men for dyr, som er indestængte 

 i smaa bur, hvor der blir liden plads til at bevæge sig, der er maal- 

 tider med saa langt mellemrum ikke urimeligt, og slangerne vænner 

 sig meget let til denne ordning. 



Føden for de store pythoner — 3 til 5 meter lange — bestaar 

 sedvanligvis af kaniner; men de største eksemplarer spiser med lethed 

 lam og smaa gjed, hvorimod de mindre arter paa omkring 2 meter 

 nøier sig med almindelige marsvin. — Nu er øieblikket inde og python 

 skal indtage sit maaltid. Dersom det er et kraftigt og friskt dyr, som 



