369 



snuden, blir den straks omslynget flere gange. Kastet overende 

 med bagbenene iveiret, med bodet og forkroppen skjult, blir næsten 

 tre fjerdeparter af den usynlig, og det skrækkelige favntag opbører 

 først, naar b3^ttet er aflivet. Pythonen afventer kvælningens fuldførelse. 

 Efter nogle minutters forløb vover den at slappe lidt paa de kraftige 

 sljmgninger. Men opdager den endnu nogle ryk, konvulsive bevægelser 

 eller dødskrampe hos den ulykkelige gnaver, saa strammer den igjen 

 øieblikkelig sit favntag og afventer taalmodig, at døden skal indtræde. 

 Endelig, naar kaninen er fuldstændig labevægelig, strækker pythonen 

 sig igjen ud og giver for et øieblik slip paa sit offer. ^) 



Denne hvile er imidlertid af kort varighed ; pythonen vender meget 

 snart tilbage til sit bytte og giver sig ifærd med at søge efter hovedet. 

 Men slangen, som for et øieblik siden var saa flink til i flugten at gribe 

 den kanin, som kastedes til den, eller til at kaste sig over det ulyk- 

 kelige dyr, som saa uvidende løb omkring i dens nærhed, den synes 

 nu at være ganske desorienteret foran denne ubevægelige, beklagelses- 

 værdige skaj^ning, liggende paa samme sted, hvor den blev kastet til 

 jorden. Den strækker ud til alle sider sin lille spaltede tunge — dyrets 

 væsentligste føleorgan — og søger ved hjælp af denne at komplet- 

 tere de oplysninger. den kan faa gjennem synet og lugtesansen. Ende- 

 lig, efter mange anstrengelser og mange forsøg, faar den fat i hovedet, 

 og nedslugningen begynder (fig. 3). 



Dette, at finde hovedet, er overordentlig vigtigt. Man forstaar jo 

 nok, at foråt denne akt skal kunne fuldbyrdes let, er det nødvendigt, 

 at byttet kommer i den rette stilling. For at en saa voluminøs masse 

 skal kunne trænge gjennem en mundaabning, som fra først af er saa 

 trang, er det nødvendigt, at den faar en saa gunstig stilling som muligt. 

 Dersom dyret blev grebet paatvers, er det klart, at det ikke kan ind- 

 føres gjennem munden, og selv om det gribes ved bagkroppen først, 

 saa vil nedslugningen snart vise sig umulig paa grund af haarenes ret- 

 ning. Naar det en sjelden gang hænder, at slangen begynder at sluge 

 byttet med bagparten først, maa den efter nogle fragtesløse anstrengel- 

 ser kaste det op igjen og atter gjøre forsøg paa at finde forkroppen. 



1) Ofte — og efter min mening lidt med urette — har man klaget over 

 de lidelser, som kaninen udstaar. Den niaade, pythonen dræber kaninen paa, 

 er sikkerlig langt mindre grusom end den fremgangsmaade, enkelte kokke bru- 

 ger: de river et øie ud paa dyret og venter, til det hav forblodet sig. Kvælnin- 

 gen hidfprei- døden temmelig hurtig — den tager knapt et par minutter. 



Naturen 1904. 24 



