383 



bred, har vi hvidmosezonen; bortseet fra nogle andre mosarter, lidt 

 dvergbirk, multer, blaabær, skintryte, tyttebær, tranebær, bladlyng, 

 bjørnebrod, stargræs, myruld o. s. v., er sphagnumarter denne zones 

 hovedbestanddele. Endelig har vi den rene myr, blødmyren, som kan 

 være saa blød og fugtig, at den ikke kan passeres. Vegetationen i denne 

 zone bestaar hovedsagelig af myruld, snelder, mørkleg, tættegræs 

 o. s. v. Paa grænsen af zonen kan vi træffe paa dværgbirk, multer 

 og krækling. 



I alle tre zoner finder vi reder af formica exsecta, men i graa- 

 vidjen er de sparsomme om end af betydelig størrelse, indtil 1 meter 

 høl, talrigst er de i sphagnumzonen, hvor de endnu kan blive ret 

 store, indtil GO cm. høi, ude paa den egentlige myr er de derimod 

 sjeldne. I vidjezonen kan myrerne endnu finde rigeligt bygge- 

 materiale, derfor er tuerne her ogsaa saa store, ude paa myren skorter 

 det derimod paa materiale. I hvidmose- og blødmyrzonen blir myre- 

 tuerne stadig truet af planteinvasioner, som tvinger myrerne til at 

 forlade dem og danne nye kolonier, det er ogsaa grunden til, at der 

 er saa mange reder i den mellemste zone. Det er særlig en mose, 

 polytrichum strictum, som har slaaet sin elsk paa myretuerne, fordi 

 den paa disses relativt tørre bund finder de gunstigste livsbetingelser. 

 Kampen mellem myrekolonien og planteinvasionen falder altid ud til 

 skade for den første. Kun i graavidjezonen har myrerne tilstrække- 

 ligt byggemateriale til, at de kan holde invasionen stangen. Den nybyg- 

 gede myretae er kuppelformet og rigelifft befolket med myrer. Paa 

 den ene side af tuen begynder der imidlertid snart at danne sig et 

 polytrichumteppe, som udbreder sig mere og mere og tvinger myrerne 

 til at forlade denne del af redet. Polytrichum trækker nemlig rigelig 

 med vand til sig fra jordbunden og fastholder det, saa at den af denne 

 mose bedækkede del af tuen blir for fugtig for myrerne. Mere og 

 mere udbreder mosen sig, da det skorter myrerne paa byggemateriale 

 til at bckjæmpe den. Snart er kun den øverste del af tuen beboelig. 

 Blir pladsen end yderligere indskrænket, aftager hurtigt antallet af 

 beboere i tuen, idet myrerne ser sig tvungne til at udvandre. Til- 

 sidst er kun toppen af tuen beboet af en ganske liden stamme, men 

 ogsaa de blir tvungne til at drage bort, hvorpaa polytrichum overdæk- 

 ker alt. Imidlertid er der nede ved foden af tuen foregaaet en ny 

 indvandring af sphagnum, der igjen fortrænger polytrichum, hvis plads 

 den lidt efter lidt indtager. Den oprindelige myretue blir saaledes 

 tilsidst omdannet til en hvidmosetue, hvor saa igjen andre myrplan- 

 ter slaar sig ned. Myrerne spiller saaledes en vigtig rolle som tue- 

 byggere i myrene, idet deres tuer tjener til fæste for myrplanterne. 

 Da de her omhandlede tuer ligger paa fugtige steder, fører der ikke 

 større veie ud fra dem, som myrerne benytter til sine udflugter. Er 

 tuen paa alle kanter omgiven af vand, maa myrerne klattre fra blad 

 til blad indtil de naar fast bund. Paa saa fugtige steder er det dog 

 sjeldent, at nogen tue blir bygget. j, (j}. 



Saturns niende drabant. Planeten Saturn har hidtil havt otte 

 kjendte drabanter; en niende er nu netop officielt opdaget. Vi siger 

 officielt, fordi dens eksistens — efterat den i 1899 blev opdaget — altid 



