41 



selv om luften var stille, da det naturligvis er ganske ligegyldigt, enten 

 luften bevæger sig i forhold til dragen eller omvendt. Det gjaldt bare 

 at finde en maskine, som var tilstrækkelig kraftig uden at være for 

 tung. Efter at have anstillet undersøgelser, der viste, at en varmlufts- 

 motor gjennemsnitlig veiede 100 kg. pr. hestekraft, en petroleumsmotor 

 37.5 kg., en elektrisk motor med akkumulatorbatteri 65 kg. og en af 

 de i skibe benj^ttede dampmaskiner fra 12.5 til 25 kg. pr. hestekraft, 

 bestemte Maxim sig for anvendelse af damp med nafta som brænde- 

 materiale. Han prøvede saa først og fremst at bygge en maskine, som 

 minimum af vegt besad et maksimum af kraft. Og dette lykkedes 

 over forventning. Hans 300 h.k. maskine veiede med kjedel, konden- 

 sator, brænde og alt muligt tilbehør kun 3.6 kg. pr. hestekraft eller 



Fig. 4. Maxims flyvemaskine 1894. 



vel 1000 kg. Denne maskine sattes i forbindelse med en tovinget 

 propel af vel 5 m. diameter og det hele anbragtes paa et fiihjulet 

 understel af 2.5 m. bredde og 12 m. længde. Understellet var an- 

 bragt paa en skinnegang af vel en halv kilometers længde. Maxim 

 prøvede først, om maskinen med skruens hjælp i det hele tåget var 

 istand til at drive vognen frem, og det viste sig, at farten blev meget 

 betydehg. Derpaa fæstede han ved tynde staalrør til understellet sine 

 forskjellige aeroplaner, et stort „midtskibs" og flere mindre paa hver 

 side som udriggere, desuden et styreaéroplan foran og agter. Hele 

 apparatet veiede saaledes udstyret omtrent 3500 kg. Ved et hoved- 

 forsøg, som udførtes i 1894, viste det sig, at maskinen, naar motoren 

 arbeidede under fuldt tryk, var istand til at løfte mindst 5000 kg. 



