stiftets største og merkeligste haveanlæg, ligger paa sydvestsiden ret 

 mod det aabne hav. Desværre har jeg selv endnu aldrig fundet anled- 

 ning til at besøge Stegen, men af prof. Schiib eiers skrifter kan 

 man se, hvad den ihærdige prestefamilie har faaet til at vokse der, og 

 nu vil vel de mangeslags buske og trær have opnaaet dimensioner, der 

 for denne høie nordlige bredde maa regnes for anselige. 



Lige under 66de grad og helt ude blandt de j^derste holmer vil 

 man finde Herø (Sydherø), sørgelig bekjendt fra den store ulykke i 

 januar ifjor. Her har jeg selv tilbragt etpar uger vaaren 1900, og dette 

 opsæt er na^rmest foranlediget af de interessante træplantningsforsøg, 

 jeg saa herude^, og som bør være et vegtigt indlæg til støtte for skog- 

 sagen. 



Naar man fra Sandnessjøen paa Alsten tager udover med lokal- 

 skibet, faar man allerede paa, lang afstand øie paa taarnet af den store, 

 gamle stenkirke mod himmelbrynet, længe før man ser noget af Herø 

 selv, saa lav er øen, og aldrig skulde man ane, at her ude var noget 

 særligt at fæste sig ved, nei da ser Trænen og Lovunden ganske ander- 

 ledes tillokkende ud. Og hvad finder man saa paa Herø 1 Jo, potet- 

 agre til 2 a 300 hektoliter poteter, gaarde paa over 20 kjør og et 

 splinternyt moderne dampmeieri, som eksporterer smør til England ! 

 Jeg maa bede læseren atter se paa kartet. Dette er jo allerede undere 

 for en interesseret landøkonom, men ogsaa naturforskeren kan gjøre 

 interessante iagttagelser herude. Min reise gjaldt øens insektfauna, 

 og jeg gjorde adskillige merkelige fund, dog forekom det mig næsten 

 ligesaa interessant at studere trævegetationen, som vi skal se lidt 

 nøiere paa. 



Allerede paa lang afstand tegnede sig mod horizonten endel til- 

 syneladende meget store trær, hvis dimensioner imidlertid paa nært 

 hold svinder betydeligt ind, idet de meget lave omgivelser lader dem 

 træde saa sterkt frem. Det er almindelige siljer (s a 1 i x c a p r e a), 

 som staar spredt udover sletterne, hvor de frit omsuses af alle vinde, 

 og her har man da ialfald et træslag, som er haardført nok. Bjerk ser 

 man samlet i lunde her og der, hvor der er noget ly, men de har paa 

 langt nær ikke den vekst som f. eks. paa Tromsøen, muligens var det dog 

 forholdsvis unge trær. Paa Nordherø, som ved et smalt sund skilles 

 fra søsterøen, saa jeg ganske frodig asp ; om forekomst af andre almin- 

 delige løvtrær har jeg ingen optegnelser. At herude engang har vokset 

 furu er sikkert nok, skjønt jeg vistnok glemte at undersøge, om man 



