58 



finder rødder eller stubber, og beviset herfor ligger i den talrige op- 

 træden af tue^ eller stakmyren (f o r m i c a r u f a), som jeg ellers her 

 nord aldrig har seet uden i ell&r i na&rheden af furuskog, og selv der 

 kun i visse strøg. Til Herø er myrerne utvilsomt indvandrede med 

 furuen og har efter dennes forsvinden holdt tappert ud, men nu maa 

 de jo nøie sig med enernaaler og lyngkvister, og kolonierne var ogsaa 

 lovlig smaa. 



Men nu faar vi se ind i prestegaardshaven, som for 50 å 60 aar 

 siden er anlagt af en sogneprest W a 1 n u m, der var' en stor skog- og 

 jordegodseier og ved siden heraf maa have været en passioneret have- 

 dyrker. Her finder vi da en masse gamle bærbuske, ribs, stikkelsbær 

 og solbær, som endnu bærer rigeligt i almindelige sommere, og ellers 

 de almindelige haveplanter. En stor syrenhæk, som desværre endnu 

 ikke blomstrede, mindede mig om et syrentræ, som jeg engang har seet 

 i en have paa Tromsø: 12 tommer høit, af et penneskafts tykkelse^ med 

 5 blade og — 17 aar gammelt! Men neppe vilde jeg tro mine egne 

 øine, da fruen præsenterede mig et kirsebærtræ omtrent af mandshøide 

 og fortalte, at det i den mindre- gode sommer 99 havde givet en taller- 

 ken modne kirsebær. Forresten er det noksaa sikkert, at haardføre 

 kirsebærsorter vil kunne trives og give moden frugt paa mange mere 

 gunstigt beliggende punkter i Nordlands amt, endog helt op i Salten. 



Midt i haven kneiser 2 europæiske lærketrær, omtrent af husets 

 høide ; det største har i brysthøide et omfang af 88 centimeter. Ellers 

 vil denne slags i almindelighed ikke trives synderligt, det blir kroget, 

 og toppen sturer ; nei, da er sibirisk lærke en ren løve, hvorom mere 

 nedenfor. Af andre sorter noteirede jeg hæg (p r u n u s p a d u s), om- 

 fang i brysthøide 60 cm., løn (a c e r), 98 cm., balsanipoppel 52 (endnu 

 ved Tromsø 6 å 8 meter høit), ask (f r a x i n u s) 84 cm., men det 

 største omfang viste almindelig rogn, 108 cm. Træerne var jo kort- 

 voksede mod, hvad man ser under sydligere bredder, men man maa da 

 heller ikke glemme beliggenheden. Haven er selvfølgelig anlagt paa 

 sydsiden af huset, men i et saa vidt stort anlæg har jo alslags vind saa 

 temmelig frit spillerum. 



Era Herø har jeg da denne gang ikkei mere at berette, men siden 

 vi nu engang er paa disse kanter, vil jeg ikke forbigaa, hvad skogin- 

 spektøren nylig fortalte mig. Ude paa Vegø ("Vega"), den store, høie 

 0, man ser langt ude i havet ret i syd for Herø, skal der findes en 

 ganske betydelig og forholdsvis vel skjøttet furuskog lige mod havet, 



