62 



endnu kun svagt varmende straaler, efterat marken i solbakkerne netop 

 saavidt er bleven befiiet for sit snedække, men endnu længe før sneen 

 for alvor er forbi. 



Til disse aarets første sommerfugle hører flere interessante arter 

 af de forannævnte frostmaalere, som hos os længe havde undgaaet for- 

 skernes opmerksomhed, vistnok væsentlig fordi deres flyvetid falder 

 paa en tid, da de fleste entomologer endnu ikke har begyndt sine aften- 

 ekskursioner, der paa denne aarstid falder yderst besværlig og neppe 

 med udbytte kan foretages uden assistance, da der maa anvendes lan- 

 terne ved fangsten. Her skal for maalernes vedkommende nævues 

 anisopteryx æseularia, hibernia marginaria og cidaria suffumarie (den 

 sidste er dog kun undtagelsesvis tidligere end april) samt lobophora 

 carpinata. Af natfly ti-æffer ir.an paa denne tid, foruden de foran 

 nævnte- om høsten klækkede, tillige ogsaa flere, der først har forladt 

 pupperne i det nye aar, nemlig blandt andre agrotus (pachnobia) rubri- 

 cosa samt de bekj endte siljefly- (toniocampa-) arter, som senere i store 

 mængder indfinder sig paa de blomstrende siljer. 



Af dagsommerfuglene er nesselsommerfuglen (vanessa urticæ) den 

 eneste, som undertiden viser sig i vinterhalvaaret, men det er da som 

 regel et eller andet overvintret eksemplar, der paa denne maade over- 

 rasker os, eller individer, hvis puppe har hængt paa et varmt sted. 

 Derimod er de forannævnte arter normale vinterformer, hvis ordinære 

 flyvetid som foran bemerket falder paa denne aarstid. 



O. J. L-P. 



Lysets indflydelse paa dyrenes farve. Det er allerede forlængst 



bekj endt, at lyset spiller en betydelig rolle ved udviklingen af farve^- 

 stoffer i dyreriget. Saaledes optræder hos hulebeboende dyrearter 

 (der oftest er hvide eller f arveløse) gjem© brune, gule eller rødlige, 

 tildels ogsaa violette og blaasorte farveflekker i huden, naar dyrene 

 tvinges til at leve en tid ude i lyset. Dette er for eksempel tilfældet 

 med den ogsaa i fiere andre henseender merkelige hulepadde (proteus) 

 fra Adelsbergergrotten. 



Et ganske godt eksempel paa lysets farvedannende virkninger er 

 ogsaa den i flere af vore ferskvande almindelige svamp, euspongilla 

 lacustris, som nemlig, naar den sidder udsat for direkte sollys, bliver 

 ganske smukt lysegrøn, mens de i mørke eller paa mindre sterkt sol- 

 beskinnede steder voksende eksemplarer er gulhvide eller næsten 

 farveløse. 



Lignende forhold kjender man ogsaa for adskillige egte «ødyrs 

 vedkommende, naar disse af en oller anden grund er kommen længere 

 op under havfladen, end de ellers normalt opholder sig. 



O. J. L.-P. 



Hvorfor flyver dagsommerfuglene om dagen og natsommer- 



fuglene om natten? Dette, som det skulde synes, temmelig nærlig- 

 gende spørgsmaal er merkelig nok først i den allerseneste tid bleven 

 fremsat, og det tilkommer den russiske forfatter Bachmetjew æren 

 for at have gjort forsøg paa at faa det besvaret. 



Bachmetjew kommer til det overraskende resultat, at det ikke — 

 som man nærmest skulde være tilbøielig til at mene — er forskjellen 



