95 



Som repræsentant for de alpine- lyngarter finder vi ved Bergen 

 den smukke rødblomstrede greplyng (azalea procumbens), af hvilken 

 meddeleren har fundet flere tuer i nærheden af det i Isdalen beliggende 

 krudtinagazin. Blomsterne var dog her langt blegere og ikke paa langt 

 nær saa vakre, som man træffer dem i de større høider — for eksempel 

 paa toppen af "Ulrikken" og "Blaamanden" , hvor man paa flere steder 

 kan finde den forholdsvis almindelig, og hvor den befinder sig mere 

 i sit element. 



Flere af vore bergsildrer har ogsaa paa Vestlaaidet en tendens til 

 at trænge ned gjennem dalene, saaledes stjernesildven (saxifraga stel- 

 laria) og gulsildren (saxifraga aizoides), mens af de tykbladede smør- 

 buk (sedum telephium) ogrosenrod (rhodiola rosea) ga.ar helt ned. til 

 havet, hvor de i selve strandklipperne næsten er lige saa hyppige som 

 oppe i de fugtige kløfter paa' høifj eldet. 



For de alpine erteplanter finder vi ved Bergen .neppe nogen lepræ- 

 sentanter, mens vi paa andre steder paa Vestiande<t, f. eks. Hardanger 

 og Sogn, ret ofte finder astragelen (astragalus alpinus) langs bredd erne 

 af de større elve helt ned til havet, hvor den dog i^ær i de laveste egne 

 ikke synes at trives saa godt som langs randen af høifj eldets græskan- 

 tede elvebredder, der er artens sikre voksesteder næsten overalt paa 

 Vestlandet. 



Det vil let forstaaes, at de fleste af disse her nævnte plantearter 

 (listen vil ai fagmænd vistnok kunne suppleres, med endnu endel arter) 

 er hidført til sine nuværende voksesteder af det rindende vand, og sær- 

 lig kan vi med stor sandsynlighed antage dette for de arters vedkom- 

 mende, der ikke besidder særlige frøspredningsindretninger, og som 

 vi i overensstemmelse hermed næsten udelukkende træffer langs elve- 

 bredder, hvorfra de vel undertiden ogsaa kan have udbredt sig til de 

 nærmeste omgivelser. For flere arters vedkommende — saaledes kurv- 

 planterne — er det dog lige saa rimeligt at antage, at de er transpor- 

 terede hid gjennem luften, og denne antagelse er ogsaa tilstrækkeiig 

 til at forklare deres forekomst paa de her nævnte voksesteder. 



O. J. L.-P. 



Temperatur og nedbør i Norge i aaret 1901, 



