163 



dobbeltstjerneopdag^er S. W. B u r n li a ni har bestemte nætter i ugen 

 havt den til sin raadighed og har fortsat det arbeide, han gjennem en 

 række af aar har været optaget af, nemlig at maale dobbeltstjerner. 

 Under dette arbeide har han i aarene 1871 til 99 opdaget 1290 hidtil 

 ukj endte dobbeltstjerner. Alle disse har han samlet i den første pu- 

 blikation, som Yerkes-observatoriet ha,r sendt ud. Vi skal her omtale 

 lidt nærmere, hvad dette bind indeholder. 



Sherburne Wesley B u r n h a m er nu en mand paa over de 60 aar. 

 Han er født 12te decbr. 1838 i Thetford, Vermont, og var oprindelig 

 stenograf. Som han selv fortæller, kjøbte han sig under et ophold i 

 London i 1861 en kikkert af 7.5 cm.s (3 tommer) aabning, forsynet med 

 et terretrisk og et astronomisk okular. Den kunde være god nok til 

 at betragte landskaber med, men til astronomisk brug var den af min- 

 dre værdi. Ved hjælp af denne lille kikkert lærte B. stjernehimicn at 

 kjende og arbeidede med denne og en anden lidt større, han senere 

 kjøbt© sig, til han 1869 traf sammen med Alvan Clark i Chicago og 

 bestilte hos denne en kikkert af 15 cm.s aabning, men forudsætningen 

 var, at den skulde være for+rinsvis skikket for dobbel tstjeTiie-r. 

 Kikkerten kom, og Burnham fandt sig vel tjent med den til den op- 

 gave, han havde stillet sig. Han havde ikke arbeidet længe, inden han 

 blev opmerksom paa en hel del stjerner, som han saa dobbelte, men 

 som ikke fandtes i de ham tilgjængelige dobbeltstjernekata^.oger. 

 Efterhaanden steg tallet af disse nye dobbeltstjerner, fundn© med 15 

 cm.s-kikkerten, som han offentliggjorde i 7 kataloger i aarene 1873 

 ^77, til 451. 



Denne opdagelse af disse nye dobbeltstjerner vakte i sin tid en 

 ikke liden opsigt. Man troede nemlig, at H e r s c h e 1, fader og søn, 

 i England og S t r u v e, fader og søn, i Rusland havde fundet, hvad 

 der overhovedet var at finde paa den, del af himlen, som kunde iagttages 

 fra MidtrEuropa, og at de dobbeltstjerner, som det endnu stod tilbage 

 at opsøge, snart var talte. Struves bekj endte arbeide "Mensuræ Mi- 

 crometricæ", der udkom i 1826, indeholdt alle bekjendte- dobbeltstjer- 

 ner fra Nordpolen til 15 grader søndenfor Ækvator, og han havde med 

 sin 24.5 cm.s (9 tommer) kikkert meget omhyggelig gjennemforsket 

 himlen. Som et supplement til dette arbeide udgav hans søn Otto 

 S t r u v e i 1850 en fortegnelse over 400 nye dobbeltstjeimer, men disse 

 var fundne^med den tids største kikkert i den gamle verden (38 cm.s 

 aabning) ; en lige saa stor kikkert havde man kun i Amerika ved Har- 



