165 



fristunder til at driv© astronomiske studier. Mangen gang med 80 til 

 100 timers arbeide i ugen kunde han sysle med sin© dobbeltstjerner, 

 "til den gryende dag jaged ham tilkøis". Og den arbeidskraft, han 

 maa have været i besiddelse af ! Ja det kan kun den "fuldt ud forståa, 

 der har erfaring for, i hvilken grad anspændt arbeide ved kikkerten 

 time ©fter time tager paa kræfterne. 



Det vilde blive for vidtløftigt og end mere trættende at regne op 

 de forskjellige kikkerter, Burnham senere har arbeidet med. At hau 

 under sit ophold paa Lick udnyttede den store kikkert der er selvsagt; 

 han fandt med den 198 nye dobbeltstjerner, med den mindre 30.5 cm.s 

 kikkert paa Lick fandt han 56. Med kikkerten paa Yerkes-observato- 

 riet har han opdaget 8 ; men denne har han kun bestemte- dage i ugen 

 til sin raadighed, og da han nu har en kontorchefstilling ved Circuit 

 Court i Chicago og altsaa maa gjøre den lange jernbanefart, kan man 

 nok forståa, at tiaen, han kan bruge kikkerten, blir noksaa begrænset. 

 Men tager man nu tillige hensyn til, at Burnham egentlig ikke har sat 

 sig som maal at finde nye dobbeltstjerner, men at maale de allerede 

 kj endte, og at det er under dette arbeide, at han med sit skarpe øie 

 har faaet tag i hidtil ukjendte — maa man end mere forbauses over, 

 at han har kunnet gjøre en saa rig høst — tallet gaar nu op til som 

 nævnt 1290. Som han siger selv, skulde han have fundet langt flere, 

 hvis hovedopgaven havde være>t at opdage nye dobbeltstjerner. Med 

 kikkerten paa Yerkes har hans opgave været at maale paany de dobbelt- 

 stjerner, hvoraf man ikke havde maalinger fra den senere tid og de, 

 som vist© en bevægelse, med andre ord var af gjort fysiske dobbelt- 

 stjerner. Hans maalinger i aarene 1897 — 99 udgjør 950, trods at det 

 naturligvis tager længere tid at finde op de søgte stjerner med et saa 

 stort instrument end med et mindre instrument. 



I de flest© populære astronomier finder man antallet af nu kjendte 

 dobbeltstjerner angivet til henimod 10000. Dette er korrekt, hvis man 

 ogsaa tager med alle de i J. Herschels katalog opførte, men ved mange 

 af disse er det høist tvilsomt, om de staar i nogen forbindelse med hin- 

 anden, med andre ord om de er fysiske dobbeltstjerner. Hertil kom- 

 mer, at for en hel dels vedkommende af standen mellem de to stjerner 

 er saa stor, at de strengt tåget ikke kan kaldes dobbeltstjerner. De 

 interessanteste er de, som ikke staar mere end i middel 2 buesekunder 

 fra hinanden ; ved de, som har en meget kort omløbstid, har man fun- 

 det endnu mindre afstande. Sondrer man nu de, som har en afstand 



