173 



dende eksemplar bestod af henved et halvt hundrede kvartskorn, blandt 

 hvilke dea* forresten ogsaa fandtes en ganske hel kirsebærsten. Saavel 

 kroen som formaven var ganske tom, den sidste dog med tydelige rester 

 af de slugte grønne bladdele. 



De smaa kvartskorn sluges af duerne, ikke fordi de foi-veksles med 

 frø, som mange af dem fon-esten skuffende ligner, men fordi de spiller 

 en meget vigtig rolle ved fordøielsen af de oftest haarde og tørre plante- 

 frø, der som ovenfor nævnt tjener duerne som næring. Mellem de 

 haarde og undertiden temmelig kantede kvartsstene knuses og sønder- 

 males nemlig næringen, idet mavens vægge, som ogsaa af denne grund 

 er forsynet med en meget kraftig muskulatur, under fordøielsesarbei- 

 det vedholdende trækkes sammen og trykker og gnider den hele masse 

 af grus og næringsstoffer mellem hverandre, indtil det hele udgjør en 

 for fordøielsessafterne tilgjængelig blød masse. Saadant kvartsgrus 

 findes da ogsaa hos mange andre fuele og er, som man vil forståa, for 

 de mere udprægede frøædere et ganske uundværligt hjælpemiddel. 



Den omstændighed, at maven hos det af mig undersøgte eksemplar 

 var saagodtsom tom for næring, er meget naturlig og let forklarlig, da 

 fuglen jo rammedes af det skjæbnesvangre uheld, netop mens den \ax 

 ifærd med at begive sig ud efter næring, og den den foregaaende aften 

 indtagne føde da var fordøiet og opsuget. 



Lige saa regelmæssig som de indfinder sig paa foderpladsene, 

 flyver de omtrent ved ll-tiden om formiddagen til de steder, hvor de 

 pleier at forsyne sig med det nødvendige drikkevand. Vand er nemlig 

 for opblødningen særlig af de haardere frøsorter lige saa nødvendigt 

 som selve næringen, og forbrnget heraf er derfor saavel hos duerne 

 som hos andre frøædere betydelig større end hos de af animalsk næring 

 eller af saftige frugter levende fuglearter. 



Opblødningen ånder foreløbig sted i kroen, der kan betragtes som 

 et midlertidigt lagringssted for den hurtig opplukkede næring, og' hvor- 

 fra den saa senere efterhaanden nedsvælges opblandet med den for- 

 nødne fugtighed. 



Som man ved at betragte de tamme duer vil kunne se, suger eller 

 pumper disse fugle våndet i sig, mens mange andre arter, som for 

 eksempel hønsene, efter at have fyldt nebbet maa løfte hovedet for at 

 kunne svælge det i smaa portioner, hvilket beror paa den omstændig- 

 hed, at nebbets kanter hos de sidstnævnte slutter mindre tæt og tillader 

 luften at træde ind fra sideme. 



