179 



lyst for kunstneren, naar han i de lange vinteraftener morede sig med 

 at af bilde paa væggene af sin bolig de jagtdyr, som skaffede' ham maden 

 og som lagde beslag paa alle hans interesser. Noget lignende kan vi 

 forøvrigt den dag i dag gjenfinde hos eskimoernei, som i sine hvile- 

 stunder gjerne beskjæf tiger sig med at fremstille renjagten. 



Kort efter opdagelsen af La Mouthegrotten fandtes i nærheden 

 ogsaa andre huler, hvis vsegge var smykkede med billeder, hvorved 

 ikke alene dyregaleriet i denne grotte blev suppleret, men vi fik herved 

 ogsaa et rigere materiale til forstaaelsen af denne primitive kunsttek- 

 teknik og til de præhistoriske „vægmaleriers" historie. I det samme 

 distrikt (Tayac), kun to kilometer fra La Mouthegrotten og tre 

 kilometer fra den i lange tider berømte stenaldeirsstation Evzies, alisaa 

 i hin klassiske egn, hvor Lårtet og Christy for snart 40 aar siden 

 begyndte sine mindeværdige udgravninger, fandt dr. L. C a p i t a n 

 og hans unge medarbeider H. B r e u i 1 en ny boplads fra den samme 

 palæolitiske tidsalder, hulen ved Comparelle, hvis vægge ligeledes viste 

 sig smykkede med en lang række dyregraveringer. De ældre efter- 

 gravninger i de talrige grotter i de kridtkalkklipper, hvorimellem 

 Vézére har banet sig vei, havde forøvrigt allerede tidligere bragt for 

 dagen adskillige dyregraveringer, hvortil der ogsaa var anvendt oker, 

 men alle disse tegninger var udført paa løse plader arf skifer eller 

 elfenben. 



Comparellegrotten danner en 225 m. lang bugtet gang, der g, ca. 

 1.5 m. bred og 3 — 4 m. høi, paa enkelte steder er dog høiden kun 0.5 

 m., saa at man blot krybende kan komme frem. Indgangen og flere- 

 steds ogsaa de indre- wægge er beklædt med stalagmiter, som kan være 

 ganske anselige. Efterat man var kommen 118 m. ind i hulen, o'p- 

 dagedes de første tegninger, som kan forfølges videre indover i en 

 strækning af over 100 m. helt til hulens bund. Enkelte af tegningerne 

 er foi'bausende skarpe og ridsede dybt ind i stenen, andre er igjen kun 

 ganske svagt antydede. Undertiden er tegningerne bedækkede med 

 drypsten, eller ogsaa kan de være udarbeidede af drypsteneji, som da 

 kun fylder oraridsene. 



109 figurer kan med lethed paavises, hertil kommer en hel del 

 utydelige streger og lemmer, som ikke lader sig forene til noget hele. 

 Blandt de figurer, som let lader sig gjenkjende, findes der 64 fuldstæn- 

 dige dyretegninger og 45 tegninger af hoveder. Blandt de mest karek- 

 teristisk tegnede dyr har det hidtil ikke lykkedes at identificere 19, 



