190 



stykker ved hjælp af slibestene. I slibesalene heirsker der en. øredø- 

 vende lami, en uailadelig snerren og kradsen, saa man er glad ved hur- 

 tigst muligt at komme ud derfra igjen. Noget roligere gaar det for sig 

 i polerværeilserne, hvor gjenstandenes overflade bearbeides saalænge 

 med roterende skiver, der bestrøes med smergel eller pimpstenpulver, 

 at d© blir fuldkommen, glinsende og sorte. Meget vigtige artikler, som 

 forarbeides i dennei afdeling, er foruden de nu saa uundværlig© elektro- 

 tekniske gjenstande, kammene, der fremstilles i massevis; ved hjælp 

 af sindrige konstruerede maskiner sages eller stikkes de ud a f de op- 

 rindelige plader. 



Læren om mennesket for gymnasiet. 



I anledning af hr. doktor H. P. Lies anmeldelse i "Naturen" s 

 m.aihefte af min bog "Læren om mennesket for gymnasiet" maa det 

 vær© mig tilladt at gjøre eifpar bemerkninger. 



Anmelderen synes at være af den opfatning, at det er lærebogfor- 

 f åtterens sag ikke alene at afgjørei, "hvilken kundskabsfylde der skal 

 stilles som maal" , men ogsaa paa. hvilket af skolens trin denne^ kund- 

 skab skal erhverves. 



Dett© ©r naturligvis en vildfarelse. 



Det ©r ikke efter "forfatterens plan", at læren om mennesket ©r 

 opstykket i to lærebøger, en for middelskolen 02; en for gymnasiet, og 

 det er heller ikk© efter "forfatterens plan" , at bogen for middelskolen 

 omhandler anatomien og den personlige hygiene:, mens bogen for gym- 

 nasiet væsentlig (>mhandler fysiologien og den generelle hygiene. For 

 alt dette findes der nøiagtige, tildels endog temmelig detalj ered© regle- 

 mentariske bestemmelser, som en lærebogforfatter maa holde sig efteir- 

 rettelig, hvis han i det hele tåget skal gjøre sig noget haab om at faa 

 sin bog anvendt i skolen. 



Det er fuldstændig korrekt, naar anmelderen opfatter en bemerk- 

 ning i forordet som "em indrømmelse af, at det er en tvilsom fordel at 

 omhandle læren om mennesket i to særskilte lærebøger" . Denne tvil 

 har jeg ikke alene offentlig udtalt, men jeg har ©ndogsaa i en ariikel 

 i "Dagbladet" for Ilte august 1901 opkastet det spørgsmaal, om det 

 ikke vild© vær© det enest© rett© og hensigtsmæssige at henlægge al 

 undervisning om menneskelegemet til middelskolen. Derved vikle 

 denne efter min meming overmaade vigtige del af naturfagundervisnin- 

 gen komme flest mulig tilgod© og samtidig kunn© gives en mere hel- 

 støbt og sammenhængend© fremstilling, end tilfældet nu er. Saa galt 

 som anmelderen mener — at der "i mang© tilfælde" skulde ligg© aar 

 mellem middelskolepensumet og gymnasiepensumet — er forholdet dog 

 ikke. Efter skolens plan forløber der kun et halvt skoleaar mellem 

 Dette er altsaa det normade, og de enkelte, ved individuelle 



