209 



Dens ankomst hici til Sydvaranger om vaareai falder oftest i den 

 første halvdel ai mai, men varierer temmelig meget, eftersom vaaren 

 kommer sent eller tidlig. Naar det varer længei, før vinteren slipper 

 sit tag, har vi den ikke før i slutten ai nævnte maaned. I d^vt hele 

 viser den sig samtidig med eller lidt før end graa.trosten. Det er paa 

 denne tid hyppigst, hvad sørlændinge vilde kalde fuld vinter, enkelve 

 snebare flekker i f j eldene og ved kysten, men alenhøi sne i skogen; 

 termometret, viser ofte endnu kuldegrader om natten og om dagen 

 maaske op til + 5 a 8 grader R. Snebyger og frost afbryder ofte de 

 kortere eller længerei perioder af godveir, vi har. 



Dens vekslende ankomsttid fremgaar ai følgende observationer 

 fra Sydvaranger, hvortil jeg til sammenligning har føiet skoginspektør 

 Hagemanns fra Alten*) saant et par fra Murmankysten.*") 



'') A. Hagemann: Altens vertebratfanna. Tromsø museums aarsliefte 1897 

 '*•) H. Goebel: Zur Ornis Lapplands. 1902. 



I de flest© aar synes dens komme til Sydvaranger at falde et par 

 dage senere end til Alten (vestligst), men det omvendte er ogsaa til- 

 fældet, og til Murraanskysten (østligst) atter senere end til Sydvaran- 

 ger. Forøvrigt er tiden afhængig af, hvorvidt der tidligere eller senere 

 indtræffer en række (2 eller flere) nogenlunde gode, varme dage, helst 

 med svag sydlig vind. 



Niituveu 1902. 14 



