213 



idet et reue med 3 friske eg fandtes i Pasvigdalen ved Salmijarvi den 

 3die juli. 



Hauglandsvandets „søorm''. 



Af James A. dJricg-. 



Sent en kveld først i juni laa nogle mænd og fiskede i Hauglands- 

 vandet (Fane prestegjeld). Pludselig hørte de et voldsomt pladsk og 

 saa søen ganske oprørt paa en længeire strækiiing. Hvad kunde dette 

 være? Den første tanke var, at det skrev sig fra laks, som under de 

 foregaaende dages sterke flom var kommen der op fra Oselven. Det 

 viste sig dog snart, at saa ikke var tilfældet. Hvor en laks har sprun- 

 get, danner der sig ringe i våndet, her vax det derimod somom våndet 

 f oskogede ; heller ikke kunde en laks, om den var aldrig saa stor, præ- 

 stere et saa voldsomt pladsk, det kunde nemlig høres paa en længere 

 strækning. 



Fra gaarden Haugland løber der sydover en lav aasryg, der fort- 

 sætter som et næs et stykke udover i våndet. Noget nedenfor næsset 

 ligger der nogle mindre øer eller holmer. Mellemrummet mellem dem 

 og næsset er ganske grundt, i det høieste en meter dybt, paa begge sider 

 er der derimod ca. 7 meter vand. Grunden er antagelig 300 — 400 m. 

 lang og halv saa bred og er bevokset med vandrør, siv, vandaks, botne- 

 græs, tusenblad og forskjellige andre vandplanter. Her var det fæno- 

 menet viste sig, snart paa. et, snart paa et andet sted af grunden. Vån- 

 det krusedes først ganske svagt, det var, som om der af en usynlig 

 haand blev trukket lange striber bortover vandfladen, derpaa oprørtes 

 det pludselig i flere meters længde- og indtil en meters bredde, og der 

 hørtes en sterk pladskning. Forsigtig roede fiskerne nærmere for at 

 faa rede paa fæ-nomenet, men forgjæves.; det viste sig snart foran, snart 

 bag baadene; at faa tag i det var dog ikke muligt. . Undertiden mente 

 de dog at skimte en levende graalig masse med "tusender af fangarme" , 

 det var som en "kjæmpesalamander eller som et uhyre af en blæk- 

 sprut" . Uhyret maatte være kommen op i Hauglandsvandet fra 

 Bjørnefjorden under den sterke flom. Næste morgen viste det sig 

 igjen paa samme sted. 



Uhyret minder unegtelig meget om det saa omskrevne Suldals- 

 uhyre, der viste sig at stamme fra en gjæringsproces nede paa bunden 

 af Suldalsvandet (kfr. dr. Appelløf : "Om ferskvandenes og havets sø- 



