215 



Hr. stipendiat Huitfeldt Kaas har dog velvilligst mecidelt 

 mig, at han i Feforvandet i Gudbrandsdalen mange gange har seet i 

 ganske blankt veir fiskestim© gaa i overfladen. Det saa. ud som et fint 

 vindsnær paa våndet, der bevægedei sig ganske laaigsomt fremad i sne- 

 plaugform eller i en stor bue, dog uden larm. Disse stime kunde være 

 mange meter lange, men syntes at beståa af smaa fisk. Det lykkedes 

 ikke at fangei nogen af fiskene, det maa dog ansees for sikkert, at sti- 

 mene bestod af røie. I Feforva,ndet forekommer forøvrigt foruden 

 røie ogsaa ørret og abbor. 



I litteraturen har jeg kun fundet en udtalelse, som synes at staa. i 

 overensstemmelse med de' her skildrede forhold i Hauglaaidsva,ndet. 

 W i d e g r e n fortæller nemlig, at dein store Vetterrøie holder sig paa 

 dybet den største del af aaret; sjelden, træffes den om vaaren og for- 

 sommeren paa mindre dyb end 60 m., men efter midtsommer stiger den 

 mod aftenen op paa grundere steder og sees da ofte glinse i overfia.den. 



Ved at drage en fin plajiktonhov over grunden blev den i løbet af 

 ganske kort tid dækket af en chokoladebrun masse, som under mikro- 

 skopet viste sig at bestaai af en vandloppe eller dafnie, bosmina obtusi- 

 rostris i forskjellige udviklingsstadier. Bosmina obtusirostris tilhører 

 en gruppe smaakrebse, som udmerker sig ved et stort uparret øie og 

 et tyndt tveklappet skal. Denne axt eT gjennemsigtig grønlighvid. 

 Hunnerne, der blir indtil 1 mm. lang, viser sig i mai. Hele» sommeren 

 igjennem formerer dei sig partenogenetisk ved tyndskallede "som- 

 mereg" , som udvikles uden befrugtning mellem kroppens xygside og 

 skjoldet. Først i oktober optræder bannerne, der kun er halv saa stor 

 som hunnerne, og nu lægges de befrugtede, store haardskallede 'Vin- 

 tereg", som først kommer til udv^ikling den næste vaar. Disse eg er 

 indesluttede i et eiendommeligt skal (ephippium), som stammer fra 

 moderens skjold. 



Af bosmina obtusirostris kjendes en række varieteter, hvorai en 

 lever i havet, i den Botniske bugt, Østersøen og det sydlige Kattegat. 

 Arten forekommer forøvrigt i søer, tjern og langsomtflydende elve. 

 Den forekommer ofte i en forbausende mængde, saa at våndet synes 

 ganske grumset af myriader af disse smaadyr. Huitfeldt Kaas har 

 fundet, at denne' art er den eneste ferskvandsplanktonform, som op- 

 træder i stim. Ogsaa i Hauglandsvandet synes den at have gaaet i slim. 

 Det var kun over grunden og selv her kun paa bestemte steder, at den 

 optraadte i umaadelige masser, mens jeg lige ved siden ai disse pladse 

 kun fandt spredte individer. 



