er smeltet. Den sterkeste kogsaltopløsnings frysepunkt ligger nu ved 

 -T- 21 grader C. Følgelig vil temperaturen synke til -^ 21 grader, 

 dersom bestanddelene er blandet sammen i det forhold, at der ved 

 smeltningen. dannes en koncentreret kogsaltopløsning, og dette sker, 

 naar man for hver del salt tager 3 dele sne. Den sterke af kjøling 

 skriver sig fra sneens hurtige smeltning. For at smelte sne eller is 

 udkræves som bekjendt varme, og denne tåges da fra selve blandingen, 

 hvis temperatur følgelig synker. 



Denne kuldeblanding har blandt andet anvendelse i konditorierne 

 til fremstilling af "konditoris". Denne fremstilles jo af en blanding 

 af frugtsafter, vand, sukker, fløde o. s. v. Blandingen stilles i en for- 

 tinnet beholder ned i et større kar af træ. Mellemrummet mellem 

 begge kar fyldes med den omtalte kuldeblanding. Under frysningen 

 dreies den indre beholder, og kuldeblandingen omrøres stadig for 

 stedse at holde den saa ensartet som mulig. 



Andre kuldeblandinger virker endnu mere energisk. Blander 

 man f. eks. 2 dele krystalliseret klorkalcium sammen med 1 del sne, 

 kau man komme ned til -h 42 grader. Ved denne temperatur .stivner 

 kviksølvet til en fast masse og lader sig hamre og valse ligesom bly. 

 Denne kuldeblanding er ogsaa istand til at fortætte en hel del gas- 

 arter i vædskeform. Afkjøler man ved denne blanding f. eks. svovl- 

 syrling, den ildelugtende gas, der udvikler sig ved forbrænding af 

 svovl, vil den kondenseres og antage vædskeform. 



Alle saakaldte kuldemaskiner eller apparater til at frembringe 

 kulde hviler paa den grundlov i fysiken, at der tiltrænges varme saavel 

 til at smelte et fast legeme som til at fordampe det, det vil sige over- 

 føre det i luftformig tilstand. 



Til næi'mere belysning heraf bliver det nødvendigt at gjøre et 

 lidet streiftog ind paa den elementære fysiks omraade. Tager man 

 paa en kold vinterdag en del sne ind i et varmt værelse og iagttager 

 temperaturen med et thermometer, der stilles ned i sneen, vil man se, 

 at temperaturen først stiger til grad; da begynder som bekjendt 

 sneen at smelte. Saalænge smeltningen staar paa, forandrer imidler- 

 tid ikke temperaturen sig, selv ikke om man sætter den halvsmeltede 

 sne paa en varm kakkelovn. Man faar ikke temperaturen over gr., 

 før al sneen er smeltet. Dette viser, at al den varme, som føres ind 

 i sneen, forbruges til smeltningen og kan ikke bringe temperaturen 

 til at stige. Herpaa beror de fleste kuldeblandinger, ogsaa den først- 



