232 



at temperaturen paa jordens overflade kunde synke under denne tem- 

 peratur, saa vilde følgen blive, at hele lufthavet vilde kondensere sig 

 og slaa sig ned som vædske paa jordens overflade. 



Det er ikke her stedet til at gaa nøiere ind paa enkelthederne ved 

 fremstillingen ai flydende luft. Det er professor Linde i Miinchen, 

 som har fortjenesten af at have opfundet en temmelig simpel metode, 

 hvorved man ved at lade luften gjennemløbe en cirkelproces lidt efter 

 lidt afkjøler den til den kritiske temperatur. Ved Lindes metode kan 

 man fremstille flydende luft i litervis. Senere har prof. T r i p 1 e r 

 i Amerika opfundet en metode, hvorefter flydende luft meget billigt 

 og praktisk kan fremstilles i endnu større kvantiteter. 



En af de første vanskeligheder, som frembød sig, var opbevarin- 

 gen af den flydende luft. For at forståa denne vanskelighed tænke 

 man sig et rum, hvor temperaturen er omtrent 300 grader. Lad os 

 endvidere antage, at vi skulde eksperimentere med flydende vand ved 

 denne temperatur. Da våndet som bekjendt koger ved 100 grader, 

 skjønner man, at det vil have sine store vanskeligheder at holde det 

 flydende i saa varme omgivelser. Akkurat de samme vanskeligheder 

 har man at kjæmpe med for at holde luft flydende i omgivelser, hvis 

 temperatur ogsaa ligger omtrent 200 grader over luftens kogepunkt. 

 Man maa ved særegne forholdsregler sørge for at afstænge luften fra 

 nogensomhelst varmetilførsel udenfra. Dette problem har englæn- 

 deren Dewar løst paa en genial maade ved konstruktionen af særegne 

 giaskar. Disse kar har dobbelte vægge, og mellemrummet mellemi 

 væggene er pumpet lufttomt. Herved hindres fulastændig enhver 

 varmetilførsel ved ledning. Thi varmen kan ikke ved ledning gaa 

 tværs igjennem det lufttomme rum. For ogsaa at hindre varmestraa^ 

 lingen gjorde han karrets vægge speilende, hvorved al straalevarme, 

 der udenfra træffer karret og forsøger at komme ind, bliver reflekteret. 

 I disse kar gaar det an at opbevare den flydende luft i uge- og maa- 

 nedsvis ulden nogen væsentlig fordunstning. Slaar man den derimod 

 opi et almindelig aabent kax, begynder den øieblikkelig at koge vold- 

 somt og forsvinder saaledes i en fart. 



Den flydende luft, som man faar ved at kondensere den atmosfæ- 

 riske luft, er i begyndelsen ligesom grumset af et fnokket bundfald, 

 der svæver omkring i vædsken. Dette kommer af, at den atmosfæriske 

 luft foruden surstof og kvælstof ogsaa indeholder endel kulsyre (om- 

 trent 0.05 procent). Denne kulsyre stivner i den uhyre kulde, som 



