242 



fældte tømmer skal vær© bedre end det, som er hugget om sommeren 

 i safttiden. Ogsaa i den samlede træindustri saavelsom blandt haand- 

 verkore i sneidkerbrajichen foretrækkes — forsaavidt der er tale om 

 brugs- ©Iler byggetømmer • — i almindelighed det saakaldte vinterløm- 

 mer for det saakaldte sommertømmer. 



Dette, at man foretrækker vinteirtømmeret, støtter sig uden tvil 

 paa den meget gamle iagttagelse-, at veden i staaende træer — og navn- 

 lig dai den yngre splintved — om vinteren er vandfattig sammenlignet 

 med om sommeren. Veden er om vifiteren paa en vis maadei udvokset, 

 saftbevægelsen er ophørt, og træerne befinder sig i vegetationsro. Sva- 

 rende hertil tørrer vintertømmeret hurtigere og grundigere og kan 

 derfor ogsaa bearbeides tidligere. Man maa endvidere gjøre opmerk- 

 som paa følgende erfaringskjendsgjerninger, nemlig : vintertømmeret 

 lider i forhold til sommertømmeret — netop fordi det er vandfa.ttigt 

 — ogsaa mindre substanstab, som følge af det mindre vandtab svinder 

 det mindre, paa grnnd af den langsomme indtørren sprækker det min- 

 dre, (thi jo hurtigeire tømmeret svinder, desto lettere siprækker det), 

 som følge af den jevne indtørren slaar det sig ogsaa mindre, (thi det, 

 at tømmeret "slaar sig", bevirkes kun ved, at det svinder ujevnt), og 

 endelig svulmer det ogsaa mindre let op. Naar man blot tager hensyn 

 til brugstømmerets fysikalske egenskaber, vil man altsaa ubetinget 

 maatte giv© det tømmer, som er fældt om vinteren, fortrinnet for det, 

 som er hugget om sommeren. 



I den senere tid er der navnlig ved det kongelige forstakademi 

 Tharandt anstillet sammenlignende undersøgelser for at faa paa det 

 rene fældningstidens indflydels© paa tømmeretsi holdbarhed. Efter 

 disse undersøgelser bliver disse meget berømte fortrin hos vintertøm- 

 meret ogsaa opnaiaet, "naar sommertømmeret efter fældningen behand- 

 les rigtigt" . Efter J u d e i c h er det saaledes ikke fældnings+iden i 

 og for sig, men den paafølgende behandling, som er afgjørend© for 

 tømmerets kvalitet, og efter ham ©r det især den omstændighed, at man 

 skræller barken af kort efter, at stammen er hugget, som er en væsent^ 

 lig forudsætning for, at denne skal holde sig godt. For dog a.t for- 

 hindre sprækning i tømmeret, der for en væsentlig del befordres ved 

 den hurtige indtørren af splintveden, naar man har berøvet denne den 

 beskyttende bark, er det fordelagtigt ikke straks at afbarke dei træer, 

 som hugges om sommeren, men at lad© dem ligge nogle dag© m©d fuld 

 krone, for at bladen© og naalene, som fortsætter sin vegetative virk 

 somhed, endnu en stund kan bearbeide den saft, som er i stammen, og 



