269 



styrter sig nemlig med lynets hast hovedkuls ned i overfladen, saa vån- 

 det driver om dem, som naar en sten med susende fart Iræffer vand- 

 speilet. Maagerne derimod bremser i regelen behørig farten med vin- 

 gerne, saa at som oftest kun hovedet og benene kommer i våndet, og 

 bevæger sig i det hele mere roligt og majestætisk end de vimsede 

 terner. 



En anden fælles egenskab er deres aldeles fænomenale graadighed, 

 som man vel neppe skal finde mage til inden fugleverdenen. Hvad de 

 kan sætte tillivs, naar de har anledning til at forsyne sig, for eksempel 

 ai en sildestim, er næsten utroligt. Efter et saadant fraadseri er de 

 neppe istand til at kunne fly ve, hvorfor de da gjerne kaster sig paa 

 våndet og holder sig svømmende i nærheden af stimen. Men naar de 

 sølvglinsende smaasild sprelleir i overfladen i deres umiddelbare nær^ 

 hed, og solen spiller i deres blanke skjæl, kan de ikke modstaa fristel- 

 sen til at sluge endda flere, indtil der bogstavelig talt ikke er plads til 

 flere i deres forresten rummelige maver, og de sidste derfor igjen maa 

 opkastes. Jeg har under saadanne omstændigheder skudt eksemplarer 

 saavel af graamaagen som sildemaagen, hvis ventrikel har været saa 

 pakket af smaasild, at den sidst slagte var bleven siddende i den nedre 

 del af spiserøret uden at kunne komme længere. 



Saalænge fordøielsen af et saadant kvantum staar paa, er de na- 

 turligvis tunge og lidet livlige, hvorfor de da med lethed kan skydes 

 ned i mængde, og forøvrigt er jagten paa disse f ugle heller ikke under 

 almin delige omstændigheder synderlig vanskelig, idet man let kan 

 samle dem i store skarer omkring baaden, naar man kaster spiselige 

 sager ud til dem, og de kommer da saa nær, at man let kan fælde dem. 



Saavel om vaaren som især paa eftersommeren og høsten søger 

 maagerne ofte skarevis indover marker og ågre, hvor de søger regnorme 

 og forskjellige insekter, og de besøger under disse streiftog endog sæter- 

 voldene høii, tilfjelds. 



De unge fugle, som i de par første aar beholder sin graa- 

 spettede ungedragt og i denne tid endnu ikke har opnaaet kjønsmoden- 

 red, streifer forøvrigt omkring hele aaret og sees i rugetiden næstea 

 aldrig ved de gamles hækkepladse, hvorfra de ogsaa bortjages af disse. 



Mens de i det foregaaende omtalte maagearter jevnlig træffes hæk- 

 kende i det sydlige Norges skjærgaard og forekommer saagodtsom over- 

 alt her, finder vi ogsaa et lidet antal mere sjeldne eller tilfældige arter, 

 der dels er fortrinsvis sydlige, dels arktiske former. 



