— 1826, en strid, i hvilken enhver fremraigeinde kemiker maatte tåge 

 parti. Kampen gjaldt spørgsmaalet om, hvorvidt elementeTne aJtid 

 forener sig med hinanden i bestemte forhold. Berthollet var af d^n 

 anskuelse, at dette ikke vai* tilfældet, men at grundstofferne indenfor 

 visse ydergrænser forenede sig med hinanden i forhold, der er meget 

 varierende, mens Proust paa sin side holdt paa de faste forhold 

 i f o r b i n d © 1 s e r n e. Striden førte til en rsekke af undersøgelser, 

 særlig ai kvantitativ art, som var af dem største betydning for kemiens 

 fremme, og tiltrods for Berthollets store autoritet gik Proust af med 

 seiren, støttet til et overvældende bevismateriale af kvantitative' ana-- 

 Ij^ser. — Men dette rige materiale slog ikke aleine fast- loven om de 

 faste forhold i forbindelserne, det aabenbarede ogsaa en anden kjends- 

 gjerning, nemlig love>n om de multiple forhold. 



Betydningen af den sidste lov er den, at naa,r et element A forbin- 

 der sig med forskjellige mængder af et andet element B, f. eks. Lil tre 

 forskjellige kemiske forbindelser, og den relative vegt af B i den en- 

 kleste forbindelse er 5, saa er den i den anden 2.5 = 10, i den tredie 

 3.5 = 15, kort sagt, vegten af B i samtlige forbindelser med A er altid 

 et multiplim ai B's vegt i den enkleste forbindelse. Denne lov, som 

 antydede® af W o 1 1 a s t o n, 1766 — 1828, bekræftedes senere af 

 B ei r z e 1 i u s. 



Det navn, som nu næsten gjennem en menneskealder tog ledelsen 

 i kemien, er knyttet til Sverige. 



Johan Jakob Berzelius, 1779 — 1848, studerede i CJpsala 

 og tog doktorgraden i medicin. Han fik ansættelse ved Cairolinska 

 Institutet i Stockholm, hvor han holdt forelæsninger i eksperimental- 

 keimi og udnævntes i 1807 til professor i medicin og farmaci. Han 

 havde et ufuldkomment indrettet laboratorium, men udførte dog de 

 mest eksakte undersøgelser til bestemmelse af de vigtigste grnndstof- 

 fers atomtal. Hans laboratorium blev samlingsstedet for kemikere^ fra 

 hele den videnskabelige verden, som søgte til Stockholm for at arbeide 

 under den berømte mester ; blandt disse var saaledes M i t s c h e r- 

 1 i c h og W o h 1 e r. 



Berzelius var anseet for sin tids største analytiker, og han arbei- 

 dede i en aarrække med at bestemme de vegtsforhold, hvorunder grund- 

 stoffene forbinder sig med hinanden. Disse forsøg uidførtes uafiosn- 

 gig af enhver teori, men efterhaanden blev det ham klart, at alle hans 

 resultater kunde stemme overens med Daltons atomteori, og gjennem 



