278 



Berzelius vedtog den kemisk© verdeiii de tal, som angiver forholdet mel- 

 lem de vegtsmængder, i hvilke grundstofferne forbinder sig med hin- 

 anden som a t o m v e g t e r, — det navn, som Dalton selv fra først af 

 ha.vde givet dem. Den opfatning, at det kemiske atom er et legeme 

 af bestemt beskaffenhed og vegt vandt mere og mere fodfæste. Ind- 

 førelsen af d© kemiske symboler skyldes ogsaa Berzelius. Dalton havde 

 vistnok gjort et forsøg i den retning; men det er Berzelius's f or<-j eneste 

 at have givet os et udtryksfuldt og let forstaaeligt kemisk skriftsprog, 

 forstaaeligt for alle uden hensyn til nationalitet, lige-som musikernes 

 og matematikernes. — Naar saaledes vandstoffet (hydrogeinium) og 

 surstoffet (oxygenium) betegnes med det latinske navns første oogsta.v 

 H og O, saa betegner H ikke alene 1 atom vandstof, men ogsaa en vis 

 vegt, nemlig den som i kemien er valgt til enhed, og betegner i over- 

 ensstemmelse hermed et atom surstaf af vegten 16. Ved tilføie'se af 

 en koefficient til bogstavet angives det antal atomer, som er tilstede i 

 en forbindelse, saaledes at betegnelsen for vand, HoO, betegner, at 

 to atomer va,ndstof forener sig med et atom surstof for at dajine vand, 

 hvis relative vegt er 18. Imidlertid var, som vi skal se, begrebsfor- 

 skjellen mellem det kemiske atom og den fysiske enhed, molekyl, 

 endnu ikke klar for naturforskerne. Denne af Berzelius foreslaaede 

 kemiske symbolik blev paa grund af dens iøinefaldend© simpelhed og 

 hensigtsmæssighed i kraft af Berzelius^» store autoritet snart universel. 

 Disse nye synsmaader førte til to vigtige opdagelser, som fjernede 

 de sidste tvil om atomteoriens sandhed. 



I 1819 gjorde de to franske fysikere Dulong og Petit en op- 

 dagelse, som er fastslaaet i den efter dem opkaldte lov : Faste lege- 

 mers speicifike varme er omvendt proportional mied deres atomvegter. 

 Og aaret efter opdagede Mitscherlichi Berlin i s o m o r f i sm e n, 

 d. v. s. at legemer, hvis molekyler indeholder lige mange atomer, har 

 tilbøielighed til at krystallisere i samme eller beslegtede former. 



Samtidig med at Dalton fremsatte sin til em begyndelse temmelig 

 upaaagtede atomteori, kom D avy i aaret 1801 til London for at over- 

 tage lærestolen- i kemi ved dem af grev R u m f o r d netop grundede 

 Royal Institution. Her var det, at han ved hjælp af sin voltasøile — 

 den største, som emdnu var konstrueret — foreitog sine opsigtvækkende 

 og til alle tider berømte eksperimemter med sammensatt© legeraers 

 spaltning ved den galvaniske strøm. 



Humphrey D a v y, 1778—1829, gjennemgik sin første lære i 



