283 



for ubrugbare dele, knuses og udludes endelig, fora-t saften kan udvin- 

 des. Saften indkoges tilslut til en sirup, hvorpaa en del af sukkeret, 

 som den indeholder, udvindes i foi'm af kiystaller. Den gjenværende 

 sirup bestaar imidlertid for en stor del af sukker, hvorfor ogsaa. den 

 som bekjendt blir brugt som næringsmiddel. Som saadant kan sirupen 

 dog ikke bruges saa godt som det tørre sukkeir, heller ikke kan den 

 anvendes til saa meget som dette, i saa henseende ligner den mere 

 biehonningen. 



Foruden sukkerrøret leverer de friske blomsterstilke hos nogle 

 indiske palmearter et saakaldt palmesukker. I Amerika findes der 

 endog et sukkerrigt træ, som, danner hele skove', nemlig sukkerlønnen, 

 der er nær beslegtet med vor almindelige løn. Sukkersaften sidder i 

 selve træstammen ; den udvindes ved at man huggeir et hul i stammen, 

 hvorpaa saften rinder ned i kar, som er sat und&r saaret. Blandt græs- 

 arterne har endvider© maisen en sukkerrig stengel. Denne' er ligesom 

 sukkerrørets fyldt med marv. I Meksiko har man fra gammel tid ud- 

 vundet sukker af denne plante. 



Foruden sukkerrøret er det imidlertid sukkerroen, som leverer 

 den størstei mængde af det i handelen forekommende sukker. Ja i 

 Europa er denne plante den eneste, der leverer sukker. 



Sukkerroen er en varietet af den almindelige runkelroe, som i 

 Europa i aarhundreder har været brngt som kreaturfoder. For om- 

 trent hundrede aar siden fremavledes i Tyskland af denne sukkerroen, 

 idet man gjennem^ en lang række af aar kun valgte de sødeste roer til 

 formeringen. Før runkelroen var dyrket &a,a langt, maatte Tyskland 

 hente alt sit sukker fra de lande, hvor sukkerrøret dyrkes. Nu der- 

 imod prodiicereis saa meget roeisukker, at en stor del af det kan sendes 

 til udlandet. Udvindingen af sukker af roerne foregaar paa samme 

 maade som i de varme lande af sukkerrøret, ved udludnmg cg ind- 

 dampning ; tilslut blir tilbage en slags sirup, den saakaldte "melasse" . 



Det er en meget udbredt tro, at roesukkeret, som vi nu bestandig 

 h:-uger, vel er ligt, men dog ikke er det samme stoi, som det uer ud- 

 vindes af sukkerrøret. Dette er absolut feilagtigt. Kemiske under- 

 søgelser har forlængst paavist, at saavel rør- som mais-, palmen og 

 lønne-sukker er ganske det samme som runkelroens sukker ; uden at 

 der kan gjøres nogen videnskabelig indvending herimod, kan vi derfor 

 sammenfatte^ dem alle under betegnelsen "rør-sukker" . Derimod "er 



