284 



druesukkeret, som jeg omtalte i begyndelsein af denne artikel, i virke- 

 ligheden et noget forskjelligt stof. Det findeis ikke alene i vindruen, 

 men ogsaa i næsten all© søde frugter. Det eir endvidere en hoved- 

 bestandel i honningsukkeret. Atter et andet stof er "melkesukkeret", 

 den eineste sukkerart, som stammer fra dyreriget. Det adskiller sig 

 straks i smagen fra rør- og druesukkeret, det er nemlig meget mindre 

 sødt. Alle disse stoffe er dog virkelige sukkere med en lignende 

 kemisk sammensætning og en ligniendei værdi for ernæringen. 



Smagen synes ikke alene at kunne bestemme, hvilke stoffe, der er 

 sukker© og hvilke ikke. Saaledes hører man ude i livet tale om "bly- 

 sukker", et stof som kemikerne kalder "eddikesurt bly" og som har 

 en gansk© anden sammensætning. Det forekommer heller ikke nogen- 

 steds i naturen, men fremstilles kun kunstigt. For ernæringen er det 

 ikko alenei ganske værdiløst, men danner endog em sterk gift for det 

 meinneskelig© legeme. Sit navn som sukker har det kun faaet, fordi 

 det har en, sød smag. 



Kemien kj ender forøvrig adskillige stoffe, der smager som sukker 

 uden dog at hav© noget med det, saaledes kan nævnesi "glycerinet" . 

 Merkelig nok forekommer ikke noget af disse stoffe færdig ud dannet 

 i naturen, sin tilværelse^ skylder de den menneiskelige opfinderaanid. 

 Noglei af disse falske sukker©, som de seneire tider har bragt for dagen, 

 udmerker sig endog med en betydelig større sødhed end de egte, hvad 

 der ogsaa har givet anledning til, at de er bleven bragt i handelen som 

 et udmerket surrogat. Til diss© stoffe, som for størstedelen s+ammer 

 fra stenkulstjæren, hører det saakaldte "saccharin", "sukkerin", 

 "dulcein", "sykose" og andre. Saccharinet skal saaledes være tre 

 hundrede til fem hundrede gange saa sød som rørsukkeret, som dog er 

 det sødest© af alle virkelig© snkkere. Desværr© ©r dett© tjæresukker, 

 ligesom all© dets kamerater uden nogen værdi som næringsmiddel. 

 Den, der tror, at han med et saadant middel paa en meget billig maade 

 kan fors-ød© sin kaffe eller te, tager storlig feil ; sukret kaffe er næ- 

 rende og sparer andre, næringsmidler, usukret og saadan, '^^om er 

 tilsat kunstige sukkerstoffet, derimod ikke. I mange lande er det 

 derfor nu forbudt at falbyd© saadann© sukkersurrogater, eller ogsaa 

 kan de kun faaes i apotekerne. 



Peilagjtig er den desværre meget udbredte mening, at sukker øde- 

 lægger tænderne. Er en tand allered© angreben, saa kan vel sukkeret 

 skaff© en heftig tandpine. Dett© gjælder dog ogsaa and}-© nærings- 



